Jag vet vad ni tänker. "Åh, nej, Thor är inburad, hur kunde det ske?
Ibland måste man låta sig infångas för att få raka svar av någon.
Det är en lång historia, men kort sagt är jag lite av en hjälte.
Ni förstår, jag har varit lite på Jorden-
-slagits mot lite robotar, räddat planeten några gånger.
Sedan sökte jag genom Kosmos efter några magiska, färgade oändlighetsstengrejer.
Jag hittade inga.
Det var då jag upptäckte ett spår av död och förödelse-
-vilket förde mig hela vägen hit, in i den här buren...
...där jag träffade dig.
Hur länge tror du vi blir kvar här?
Thor, Odens son.
Surtur, du son av en hynda. Du lever fortfarande.
Jag trodde min far dödat dig för en halv miljon år sedan.
Jag kan inte dö förrän jag fullföljt mitt öde och skövlat ditt hem.
Lustigt att du tar upp det, för jag har haft hemska drömmar senaste tiden.
Asgård i lågor, lagt i ruiner.
Och du, Surtur, i mitten av allting.
Då har du sett Ragnarök, Asgårds fall.
- Den stora profetian... - Vänta ett tag.
Jag har snart snurrat runt.
Jag kände verkligen att vi fick kontakt där.
Okej, Ragnarök. Berätta om det.
Min tid har kommit.
När min krona återförenas med den Eviga Lågan-
-blir jag återställd till min fulla kraft.
Jag ska torna upp över bergen och begrava mitt svärd djupt i Asgårds...
Vänta ett ögonblick.
Jag svär, jag rör mig inte ens, den gör det av sig självt.
Jag är verkligen ledsen.
Okej, låt mig se om jag fattat rätt.
Du tänker lägga din krona i den Eviga Lågan-
- och sedan blir du stor som ett hus? - Ett berg!
Den Eviga Lågan som Oden har låst in i Asgård?
Oden är inte i Asgård.
Och i din frånvaro är tronen oförsvarad.
Okej, så var är kronan?
- Här är kronan, källan till min kraft. - Jaså, är det en krona?
- Jag trodde det var ett stort ögonbryn. - Det är en krona.
Hur som helst, det låter som allt jag behöver göra för att stoppa Ragnarök-
-är att slita av den där grejen från ditt huvud?
Men Ragnarök har redan börjat. Du kan inte stoppa det.
Jag är Asgårds undergång, och din också.
Alla kommer få lida, allt ska brinna!
Det är häftigt. Helt ärligt, att se dig växa dig riktigt stor-
-och sätta eld på en planet skulle vara en riktig syn det.
Men jag måste nog välja alternativ B, där jag bryter mig loss från kedjorna-
-slår den där tiaran av ditt huvud och stoppar undan den i Asgårds valv.
Du kan inte stoppa Ragnarök. Varför kämpa emot?
För det är vad hjältar gör.
Vänta, förlåt, jag hade fel tajming.
Och, nu!
Du har begått ett allvarligt misstag, Odens son.
Jag begår allvarliga misstag hela tiden.
Men det brukar lösa sig i alla fall.
Heimdal, jag vet att det ett tag sedan, men jag behöver en snabb utväg!
Heimdal?
Heimdal var en idiot. Det här jobbet borde gjort honom rik.
Jobbet är inte enkelt, men det har sina fördelar.
Bifrost ger mig tillgång till allt som De Nio Rikena kan erbjuda.
Jag kan bara ta för mig.
Beskåda...
...mina grejer.
De här gillar jag väldigt mycket.
Jag tog dem från ett ställe i Midgård som heter Texas.
Jag har till och med döpt dem, För och Störelse.
När man för dem samman... skapar de förstörelse.
Heimdal, kom igen!
Stanna!
Heimdal, jag börjar få slut på alternativ.
Heimdal?
Skurge?
Är det där viktigt?
Nu ska ni tjejer få se något.
Svensk översättning: - StoraStyggaVargen -
Tjejer!
Jaså, se vem som behagade att dyka upp.
Tack för att du skrämde iväg sällskapet och dränkte min arbetsplats med hjärna.
- Vem är du? - Minns du inte? Jag är Skurge.
- Vi slogs tillsammans på Vanaheim. - Just det. Var är Heimdal?
- Den förrädaren? Han har flytt. - Förrädare?
Oden anklagade Heimdal för tjänstefel men han försvann innan rättegången.
Det är svårt att fånga någon som kan se allt i universum.
Vänta, vänta. Jag måste tillkännage er ankomst.
Vad i helvete är det där?
Åh, Broder, nu är stunden inne. Jag far nu.
- Din dåre, du lyssnade inte! - Jag är ledsen.
- Lady Sif, hämta hjälp! - Hjälp, någon!
- Förlåt för allt jag gjort. - Det är ingen fara, håll ut.
Förlåt för att jag försökte härska över Jorden.
- De hade kunnat skatta sig lyckliga. - Förlåt för det där med Tesserakten.
Jag kunde inte låta bli. Jag är en skojare.
Ja, så busig.
Förlåt för den gången jag förvandlade dig till en groda.
- Det var ett underbart skämt. - Det var verkligen dråpligt.
Du är Asgårds räddare.
Berätta min historia. Res en staty över mig.
- Vi ska bygga en stor staty över dig. - Med min hjälm med de stora hornen.
Jag ska berätta för far vad du gjort här idag.
Jag gjorde det inte för honom.
Nej!
Loke dog av sina skador och offrade sitt liv för våra.
Han slog tillbaka de vämjeliga alverna och bringade fred till riket.
Loke, min pojke.
Det var många månar sedan jag hittade dig på det där frostbitna slagfältet.
Den dagen såg jag dig inte som Asgårds räddare, nej.
Du var blott en liten blå babyistapp-
-som smälte denna gamla dåres hjärta.
Bravo! Bravo!
Far.
Skit också... - Min son Thor har återvänt!
Var hälsad, min son.
- Intressant pjäs, vad heter den? - Loke av Asgårds tragedi.
- Folket ville hedra honom. - Och det borde de verkligen.
Jag gillar statyn. Fast den ser bättre ut än honom när han levde.
Aningen mindre vesslelik och flottig.
Vet du vad det här är?
Surturs skalle. Det är ett formidabelt vapen.
Lås in den så den inte förvandlas till ett monster och förstör planeten.
Tack, raring. Så du ska tillbaka till Midgård nu?
Nix. Jag har haft en återkommande dröm senaste tiden.
Varje natt ser jag Asgård störtas i ruiner.
Det är bara en löjlig dröm, ett tecken på överaktiv fantasi.
Kanske. Men jag bestämde mig för att undersöka det lite.
Och vad hittar jag? De Nio Rikena i fullständigt kaos.
Asgårds fiender samlar sig och konspirerar för vår undergång-
-medan du, Oden, beskyddaren av De Nio Rikena-
-sitter här i badrock och äter druvor.
Vi måste respektera våra grannars frihet.
Ja, naturligtvis, friheten att bli massakrerade.
- Ja, dessutom har jag varit upptagen. - Med att titta på teater?
Styrelsemöten, säkerhetsrådsmöten...
- Tänker du tvinga mig att göra det? - Göra vad?
Du vet att ingenting stoppar Mjölner när den återvänder till min hand.
- Inte ens ditt ansikte. - Du har blivit galen.
- Du blir avrättad för det här. - Då syns vi på andra sidan, bror.
Okej, jag ger mig!
Skåda...
...Thor... Odens son.
Du hade ett jobb, bara ett!
- Var är Oden? - Du kunde inte bara hålla dig borta?
Allt gick bra utan dig.
Asgård blomstrade. Du har förstört allt. Fråga dem.
- Var är far, har du dödat honom? - Du fick självständigheten du bad om.
Okej, jag vet precis var han är.
SHADY ACRES VÅRDHEM
Jag svär på att jag lämnade honom här.
Här på trottoaren eller där byggnaden rivs?
- Bra planering. - Hur skulle jag kunnat veta?
- Jag kan inte sia, jag är ingen häxa. - Varför klär du dig då som en?
Jag kan inte fatta att du lever. Jag såg dig dö.
- Jag sörjde dig, jag grät över dig. - Jag är hedrad.
- Fråga honom. - Hej, får vi ta en bild med dig?
Visst.
Börja fundera ut var han är.
Tråkigt att höra att Jane dumpade dig.
Fast hon dumpade inte mig.
Jag dumpade henne. Det var en ömsesidig dumpning.
- Vad är det här? Vad gör du? - Det är inte jag.
Loke?
177A Bleecker Street
Thor, Odens son.
Åskans Gud.
Du kan lägga ner paraplyet.
Så Jorden har trollkarlar nu?
Den föredragna termen är Mästare i de Mystiska Konsterna. Låt den där vara nu.
Okej, trollkarl. Vem är du och varför skulle jag bry mig om det?
Mitt namn är Dr. Stephen Strange, och jag har några frågor till er.
Slå er ned.
Te?
- Jag dricker inte te. - Vad dricker du då?
Inte te.
Jag har en övervakningslista på individer från andra riken som-
-kan vara ett hot mot den här världen. Din adoptivbror Loke är en av dem.
Det är en förståndig iakttagelse...
- Varför ta med honom hit? - Vi letar efter min far.
Så om jag berättar var Oden är så skulle ni omgående återvända till Asgård?
- Omgående. - Toppen, då hjälper jag er.
Varför ringde ni inte mig om ni visste var han var?
Han var obeveklig om att inte bli störd, er far sade att han valt att gå i exil.
- Och du har ingen telefon. - Nej, jag har ingen telefon-
-men ni kunde skickat ett elektroniskt brev, det kallas e-mail.
- Ja, har du en dator? - Nej, varför då?
Hur som helst, min far är inte längre i exil-
-så om ni berättar var han är så kan jag hämta hem honom.
Med nöje. Han är i Norge.
Jag ska bara se om den här besvärjelsen kräver några Asgårdiska modifieringar.
Nix.
Det där behöver vi inte.
Kan du sluta göra så där?
Jag behöver ett hårstrå från dig.
Låt mig förklara en sak, mitt hår är inget man leker med.
Vi kunde ha gått ner.
- Han väntar på dig. - Okej.
- Glöm inte ert paraply. - Just det.
Förlåt.
- Jag behöver få tillbaka min bror. - Just det.
Jag har fallit i trettio minuter!
- Nu får du ta hand om honom. - Ja, självklart.
- Tack så mycket för er hjälp. - Lycka till.
- Ta hand om mig? Vem är ni? - Loke.
Tror ni att ni är någon slags trollkarl? Tro inte, din andra klassens...
Okej, hej då.
Far?
Titta på den här platsen, den är vacker.
Far, det är vi.
Mina söner.
- Jag har väntat på er. - Vi har kommit för att föra hem dig.
Hem, ja.
Er mor kallar på mig.
Hör ni det?
Loke, lyft förtrollningen.
Det tog tid att komma ur din förtrollning. Frigga skulle varit stolt.
Sätt er med mig, jag har inte så mycket tid.
Jag vet att vi har svikit dig, men vi kan ställa det tillrätta.
Jag svek er.
Det är här nu. Ragnarök.
Nej, jag stoppade Ragnarök, jag satte stopp för Surtur.
Nej, det har redan börjat, hon kommer.
Mitt liv var allt som höll henne tillbaka, men nu är min stund kommen.
- Jag kan inte hålla henne borta längre. - Far, vem pratar du om?
Dödens Gudinna. Hela.
Min förstfödda.
Er syster.
Vår vad?
Hennes aptit för våld växte bortom min kontroll.
Jag kunde inte stoppa henne så jag fängslade henne. Låste in henne.
Hon får sin styrka från Asgård och-
-när hon väl kommer dit kommer hennes krafter bli obegränsade.
Vad än hon är så kan vi stoppa henne tillsammans.
Nej, det kan vi inte. Jag tar en annan väg nu.
Det här måste ni möta själva.
Jag älskar er, mina söner.
Titta.
Minns den här platsen.
Hem.
Bror?
Det här är ditt fel.
Så han är borta?
Vad synd, det hade jag velat se.
Du måste vara Hela.
- Jag är Thor, Odens son. - Jaså?
- Du liknar honom inte. - Vi kanske kan komma överens om något?
Du låter som honom.
- Ner på knä. - Ursäkta?
Ner på knä.
För er drottning.
Jag skulle inte tro det.
Det är inte möjligt.
Raring, du har ingen aning om vad som är möjligt.
- För oss tillbaka! - Nej!
Loke!
Vem är ni? Vad har ni gjort med Thor?
Jag är Hela.
Jag är bara vaktmästare.
Du ser ut som en smart kille med bra överlevnadsinstinkter.
Vill du ha ett jobb?
Är du en krigare?
- Eller är du föda? - Jag är bara på genomresa.
Det är föda! Ner på knä.
Han är min.
Vänta!
Vänta.
Han är min. Så om ni vill ha honom får ni ta det med mig.
Men vi har ju redan honom.
Okej då, jag får väl ta det med er.
Mer föda.
Tack.
Scrapper 142, jag behöver landnings- tillstånd och en audiens med chefen.
Jag har något speciellt.
Hallå, vart för du mig?
Svara mig! Hallå!
Jag är Thor, Odens son, jag måste tillbaka till Asgård.
Jag ber om usäkt, Ers Majestät.
Det har kommit till min kännedom att ni inte vet vem jag är.
Jag är Hela, Odens förstfödda-
-befälhavare över Asgårds legioner-
-den rättmätiga arvtagaren till tronen och Dödens Gudinna.
Min far är död.
Och även prinsarna, det var så lite.
Vi hade en gång i tiden all makt i kosmos.
Vårt herravälde var obestridd, ändå stannade Oden vid Nio Riken.
Vårt öde är att härska över alla andra.
Och jag är här för att återupprätta den makten.
Knäböj inför mig och anslut er till min erövringsarmé.
Vem ni än är, vad ni än gjort, kapitulera nu-
-annars visar vi ingen nåd.
Vem jag än är? Hörde du inte ett ord av vad jag sade?
Det här är er sista varning.
Jag trodde ni skulle bli glada över att träffa mig.
Visst.
Anfall!
Åh, vad jag har saknat det här.
Men det är ändå synd. Bra soldater som dör för ingenting.
Bara för att de inte kunde se framtiden.
Sorgligt.
Titta, fortfarande vid liv.
- Har du ändrat dig? - Kryp tillbaka till där du kom ifrån-
-din onda demon!
Nu går vi och tittar på mitt palats.
Frukta inte för du är funnen.
Du är hemma och det finns ingen återvändo.
Ingen lämnar det här stället.
Men vad är det här för ställe?
Svaret är Sakaar.
Omgiven av kosmiska portaler-
-ligger Sakaar på gränsen mellan det kända och det okända.
Det är en insamlingspunkt för alla förlorade och oälskade saker.
Som dig. Men här på Sakaar är du viktig.
Du är värdefull. Här är du älskad.
Och ingen älskar dig mer än Stormästaren.
Han är originalet. Den först förlorade och den först funna.
Skaparen av Sakaar och fader till tävlingen Mästarnas Kamp.
Förut var du ingenting, nu är du någonting.
Du är Stormästarens egendom.
Gratulerar, du kommer träffa Stormästaren om 5 sekunder.
Förbered dig.
Du får nu träffa Stormästaren.
Han är underbar. Är det en han?
Det är en han.
Jag älskar när du kommer på besök, 142. Du kommer alltid med de bästa grejerna.
Alltid när vi pratar, Topaz, om insamlare 142, vad säger jag alltid då?
"Hon är den..." Och det börjar med ett "B".
- Skräp. - Nej, inte skräp.
Väntade du på att få kalla henne det? Det börjar inte med ett "B".
Fyllskalle.
Jag är hemskt ledsen. Nej, bäst, jag tänkte på bäst.
För jag säger alltid att du är bäst. Hon kom med min älskade mästare.
- Det säger ni varje gång hon är här. - Vad har du med dig idag, berätta.
- En utmanare. - En vad?
Det här vill jag ta en närmare titt på. Kan du köra mig närmare? Tack.
- Betala damen. - Vänta för fasen ett ögonblick-
-jag är inte till salu!
Oj, han är en kämpe.
- Jag tar 10 miljoner. - Säg att hon kan drömma om det.
För guds skull, för över enheterna.
- Du ska få betala för det här! - Nej, jag fick betalt för det här.
Nu vill jag veta.
- Vem är du? - Jag är Åskans Gud!
Jag hörde ingen åska, men var det gnistor som kom ur dina fingrar?
Vi har hittat er kusin.
Bra! Följ med, det här kommer du gilla.
Där är han. Hej, kussen.
Vi kunde nästan inte hitta dig, hade du gömt dig?
Hej.
- Så... - Snälla.
- Jag är ledsen. - Ja.
Carlo.
- Jag benådar dig. - Tack.
Du är officiellt benådad...
...från livet.
- Hjälp mig... - Åh, herregud!
Jag kliver i det, titta!
- Åh, vilken lukt. - Vad luktar det som?
Bränt rostbröd.
Var är mitt maner? Jag har inte presenterat mig.
Kom. Följ mig.
Jag heter Stormästaren.
Jag har ett litet gyckelspel som kallas Mästarnas Kamp.
Folk kommer från när och fjärran för att ovilligt delta i det-
-och du, min vän, kanske är med i den nya rollistan, vad sägs om det?
Vi är inte vänner och jag skiter i dina lekar, jag ska tillbaka till Asgård.
Arselgård.
Ett, två, tre, fyra...
Det var ett maskhål i tid och rymd under mig.
Och då släppte jag bara.
Loke?
Loke! Här borta!
- Ursäkta mig ett ögonblick. - Loke!
- Lever du? - Så klart jag lever!
- Vad gör du här? - Jag sitter fast i stolen, var är din?
- Jag fick ingen stol. - Få loss mig från den här.
Jag kan inte. Jag har blivit vän med-
-han som kallas Stormästaren. Jag har vunnit hans förtroende.
- Jag kom hit för flera veckor sedan. - Flera veckor sedan?
- Jag kom ju nyss hit. - Vad viskar ni om?
Tiden fungerar annorlunda här omkring. I någon annan värld slulle jag vara typ-
-flera miljoner år gammal. Men här på Sakaar...
Hur som helst, känner du den här... Kallade du dig Åskans Herre?
Åskans Gud. Berätta för honom.
- Jag har aldrig träffat honom. - Han är min bror!
- Adopterad. - Är han en bra kämpe?
- Ta ur saken i nacken så ska du få se. - Lyssna på den, han hotar mig.
Hörru, gnistan, så här är det.
- Om du vill tillbaka till Arselberg... - Asgård!
Den tävlande som besegrar min mästare vinner sin frihet.
Visst, visa mig vem det är jag behöver spöa!
Det kan man kalla tävlingssugen!
Det borde vara åt det här hållet.
Loke!
Hallå, ta det lugnt, mannen.
Här borta. Stenhögen vinkar åt dig.
Ja, jag är faktiskt en varelse. Låt mig presentera mig.
Jag heter Korg, jag är typ ledaren här inne.
Jag är gjord av sten som du ser, men låt inte det skrämma dig.
Du behöver inte vara rädd såvida du inte är gjord av saxar.
Bara ett litet sten, sax, påse-skämt.
Det här är min goda vän Miek.
Han är en insekt och har knivar istället för händer.
- Du är en Kronan, eller hur? - Det är jag.
Hur hamnade du här inne?
Jag försökte starta en revolution men tryckte inte tillräckligt med flygblad-
-så det kom knappt någon, förutom min mamma och hennes pojkvän som jag hatar.
Som straff tvingades jag vara här inne och bli gladiator.
Men jag organiserar faktiskt en ny revolution.
Jag vet inte om det intresserar dig. Är du intresserad?
- Hur kunde du... - Det är som en cirkel här inne.
Men ingen riktig cirkel, mer som en underlig cirkel.
- Det här är helt obegripligt. - Nej, inget är begripligt här.
Det enda som är begripligt är att allt är obegripligt.
Finns det någon här som slagits mot Stormästarens mästare?
Doug har det. Doug! Typiskt, Doug är död.
Alla som slåss mot Stormästarens mästare går under.
- Du då? Du är ju gjord av sten. - Ömtålig sten, ja. Se, där föll en av.
Jag gör bara de mindre fighterna, värmer upp publiken och sånt.
- Vänta nu, du ska väl inte möta honom? - Jo, det ska jag.
Jag ska slåss mot honom och vinna. Sen ska jag dra härifrån.
Precis så brukade Doug säga. Vi syns sen, nya Doug.
Är det ingen som minns mig?
Har ingen fått lära sig vår historia?
Titta på lögnerna.
Nattvardskärl och trädgårdsfester?
Fredsfördrag?
Oden, stolt över att ha det, skamsen över hur han fått det.
Vi var ostoppbara.
Jag var hans vapen i det erövringskrig som byggde Asgårds imperium.
Ett efter ett blev rikena våra.
Men då, bara för att min ärelystnad blev större än hans-
-bannlyste han och burade in mig, låste in mig som ett djur.
Innan det hedrades Asgårds krigare-
-och de begravdes som hjältar under detta palats.
- Odens skatter... - Oäkta.
Det mesta av sakerna här inne är oäkta.
Eller obetydliga.
Den är mindre än jag trodde den skulle vara.
Den var inte illa. Men den här...
Den Eviga Lågan.
Vill du se hur riktig makt ser ut?
Fenris, min älskling, vad har de gjort med dig?
Med Den Eviga Lågan ska ni återuppstå!
Jag har saknat dig.
Jag har saknat er alla.
Oden, jag hoppas du tar din plats i Valhallas salar-
-där de tappra lever för evigt.
Vi ska inte sörja utan glädjas-
-för de som har dött den ärofulla döden.
Visst gör det ont? När någon ljuger för en.
När det sagts att man är något, och sen få reda på att det är lögn.
Du trodde väl inte att jag hälsa på dig? Det här stället är ju vedervärdigt.
Betyder det att du inte vill ha hjälp? Jag vill inte bli ovän med Stormästaren.
Det tog tid att vinna hans förtroende. Han är galen, men medgörlig.
Men du kan göra mig sällskap vid Stormästarens sida.
Inom en snar framtid kanske en olycka drabbar Stormästaren, och då...
Du funderar väl inte på allvar att åka tillbaka dit?
Vår syster krossade din hammare som en liten glasbit.
Hon är starkare än oss båda, du har inte en chans.
Förstår du vad jag säger?
Okej.
Jag antar att jag får göra det själv. Som jag alltid har fått göra.
Kan du säga något?
Säg något!
Vad vill du att jag säger?
Du iscensatte din egen död.
Du stal tronen, berövade Oden på hans krafter-
-lämnade honom på Jorden för att dö, släppte lös Dödens Gudinna.
Räcker det, eller vill du att jag går längre än två dagar tillbaka?
Jag har inte sett den här älskade mästaren han pratar om-
-men jag har hört att han är en häpnadsväckande vilde.
Jag har lagt ett stort vad emot dig imorgon.
Svik mig inte.
Dra åt helvete, spöke!
Han är borta.
Det är någons hår och blod kvar på den här.
Kan ni göra rent vapnen när ni slagits klart? Era äckliga grisar.
Thor, vad sägs om en stor trägaffel?
- Nej. - Kanske inte så lämplig-
-såvida man inte slåss mot tre vampyrer som kurar ihop sig tillsammans.
- Jag önskar jag hade min hammare. - Hammare?
Den är ganska unik, gjord av metall från hjärtat av en döende stjärna.
Och när jag snurrade den riktigt snabbt gav den mig förmågan att flyga.
- Red du på en hammare? - Nej, jag red inte på hammaren.
- Hammaren red dig på ryggen? - Nej, jag snurrade den riktigt snabbt-
- och den sög iväg mig... - Herregud, en hammare sög dig?
Från marken, den sög mig från marken upp i luften så jag flög.
Varje gång jag kastade den kom den alltid tillbaka till mig.
Låter som om du hade en ganska speciell intim relation med hammaren-
-och att förlora den var nästan som att förlora en älskad.
Det var fint sagt.
Jag sa, de är mina.
Det var hon som satte mig här inne.
Scrapper 142. Man får se upp för Asgårdarna.
- De är svåra att förgöra. - Asgårdare?
- Hallå? - Hallå.
Tryck inte på den där saken! Jag vill bara prata.
Asgård är i fara.
Herregud, du är en Valkyria.
Jag ville bli en Valkyria när jag var yngre-
-tills jag upptäckte att ni var kvinnor.
Inget fel med det, jag älskar kvinnor. Ibland lite för mycket.
Fast inte på ett läskigt sätt, utan mer av respektfull uppskattning.
Jag tycker det är toppen att det finns en elitstyrka med kvinnliga krigare.
Det var på tiden.
- Är du klar? - Åskans herre, din tur!
- Snälla, jag behöver din hjälp. - Hej då.
Då är du en förrädare eller ynkrygg för Valkyrierna svor att skydda tronen.
Hör nu noga på, Ers Majestät. Det här är Sakaar, inte Asgård.
Och jag är en Scrapper, ingen Valkyria.
Ta in honom, för guds skull!
Och ingen rymmer härifrån, så du kommer att dö i alla fall.
Sitt still nu. Jag är inte lika stadig på handen som förr.
Vid Odens skägg, klipp inte mitt hår-
-om du inte vill drabbas av Thors vrede!
Snälla herrn, klipp inte mitt hår.
Snälla... Nej!
Wow, se så många. Vilken show, vilken kväll!
Snälla, jag är er värd.
En stor applåd för alla kämparna i för- matcherna som dött en sån hemsk död.
Goda sportsmän. Vilken show, vilken kväll!
Det är det här ni har kommit hit för, även jag.
Och nu är det dags för huvudnumret.
Han gör sitt första framträdande, han verkar dock mycket lovande-
-och har nog ett par äss i rockärmen.
Jag säger inget mer, ni får se vad ni tycker.
Damer och herrar, får jag presentera-
-Åskans Herre.
Se upp för fingrarna, de gör gnistor. Okej, då är det dags.
Då gör vi oss redo att välkomna honom, här kommer han.
Han är en varelse... Vad kan man säga om honom?
Han är unik. Det finns ingen som honom.
Jag känner ett särskilt band till honom.
Han är obesegrad.
Han är den regerande.
Han är den försvarande.
Damer och herrar, får jag presentera...
...er otroliga...
Hulk!
Ja!
Jag måste bort från den här planeten.
Hallå, vart ska du?
Hallå!
Vi känner varandra. Han är en arbetskamrat.
Var har du varit? Alla trodde att du var död.
Det har hänt så mycket sedan vi sågs sist.
Jag har förlorat min hammare. Typ igår, så det är ganska nytt.
Loke lever, kan du tänka dig? Han är där uppe.
Loke, se vem det är!
Banner, jag trodde aldrig jag skulle säga så här, men jag är glad att se dig.
Hulk! Hulk! Hulk!
Banner? Du, Banner?
Ingen Banner, bara Hulk!
Vad gör du? Det är jag. Det är Thor!
Banner, vi är vänner. Det här är vansinne, jag vill inte skada dig.
Så där ja.
Vad?
Hej, jätten.
Solen börjar stå riktigt lågt.
Så ja, solen går ner.
Jag ska inte skada dig mer. Det ska ingen.
Ja! Så där känns det!
Jag är bara ett stort fan av sporten.
Okej, skitsamma då.
Jag vet att du är där inne, Banner, jag ska få ut dig.
Vad är det med dig? Du skämmer ut mig, jag sa att vi är vänner!
Åskan, Åskan, Åskan, Åskan!
En ny dag, en ny Doug.
Vad är det för oväsen?
Det vanliga folket rättar sig inte direkt i ledet.
En motståndsrörelse försöker slå in huvudporten.
Berätta lite om dig själv, Skurge.
Min pappa var en stenhuggare, min mamma var...
Okej, där måste jag stoppa dig. Det jag menade var-
-vad har du för ambitioner?
- Jag vill bara få visa vad jag går för. - Ett erkännande.
När jag var ung hade alla stora kungar en bödel.
Inte bara för att verkställa avrättningar-
-utan också för att verkställa deras visioner.
Men i huvudsak för att avrätta folk. Men det var en stor ära.
Jag var Odens bödel.
Och du ska bli min bödel.
Låt oss påbörja vår erövring.
Skurge, var är svärdet?
Det svärdet är nyckeln till att öppna Bifrost.
De där människorna du pratade om, de som inte rättar sig i ledet.
Fånga in dem.
Ursäkta mig.
Ursäkta för det där. De där jäkla sakerna är överallt.
Kom igen.
Här är ni trygga.
Är det okej mellan oss?
Hulk i ett badkar.
- Hur länge har du varit så där? - Varit vad?
Så där, stor, grön, dum.
Hulk är alltid Hulk.
- Hur hamnade du här? - Jag vann.
Du menar fuskade? Hade de en sån här på sig när du vann?
Hur kom du hit?
- Quinjet. - Ja. Var är Quinjeten nu?
Det där är naket. Han är väldigt naken.
Nu har jag den bilden i huvudet...
Quinjet.
Ja! Jag ska ta oss härifrån.
Det här fruktansvärda stället.
Du kommer älska Asgård. Det är stort, gyllene och glänsande.
- Hulk stannar. - Nej, mitt folk behöver mig i Asgård.
- Vi måste förhindra Ragnarök. - Ragnarök?
Den förutspådda döden av min hemvärld. Undergången, slutet på allt...
Om du hjälper mig tillbaka till Asgård, kan jag hjälpa dig tillbaka till Jorden.
- Jorden hatar Hulk. - Jorden älskar Hulk. De älskar dig.
Du är en av Avengers, en i teamet, en vän.
- Och vänner stöttar varandra. - Du är Banners vän.
- Det är jag inte, jag föredrar dig. - Banners vän.
Jag gillar inte ens Banner. "Jag gillar siffror och vetenskap"...
- Thor går, Hulk stannar. - Visst.
Stanna här.
Löjligt ställe. Och det är anskrämligt.
Det röda och vita, välj en färg bara. Löjligt.
- Jag krossade dig. - Du krossade ingenting, jag vann.
- Jag krossade dig. - Visst, visst.
- Babyarmar. Baby! - Idiot! Din stora unge.
- Thor gå! - Jag är på väg!
Thor gå igen.
Thor hemma.
- Hulk träna. - Toppen, ha det kul.
- Hej, jätten. - Arga flickan.
- Vad har du haft för dig? - Vunnit.
Heimdal, jag vet att du kan se mig.
Jag vill att hjälper mig.
Hjälper mig att se.
Jag ser dig, men du är långt borta.
- Vad pågår här? - Kom och se själv.
Jag satte dem i säkerhet i en fästning byggd av våra förfäder.
Men om garnisonen faller är Bifrost vår enda flyktväg.
Pratar du om att evakuera Asgård?
Vi klarar oss inte länge om vi stannar.
Hon tar sin kraft från Asgård och blir starkare för var dag.
Kom igen!
Hela är omättlig. Får hon leva slukar hon De Nio rikena och hela kosmos.
- Vi behöver dig. - Jag vet inte ens var fan jag är.
Du är på en planet omgiven av portaler, gå igenom en.
- Vilken? - Den stora.
- Thor ledsen. - Håll tyst.
Thor ledsen!
Jag är inte ledsen, din idiot.
Jag är förbannad.
Arg. Jag har förlorat min far.
Jag har förlorat min hammare.
- Gnäll, gnäll, gnäll. - Du lyssnar inte ens!
Sluta sparka på saker!
- Du är en väldigt dålig vän! - Du dålig vän!
Vet du vad vi kallar dig? Vi kallar dig den dumma Avengern.
Du liten Avenger!
- Är du galen? - Ja.
Vet du vad? Jorden hatar dig faktiskt.
Nej.
Förlåt för jag sade så där.
Du är inte den dumma Avengern, ingen kallar dig för det.
Det är okej.
Men du kan inte kasta sköldar på folk. Du kunde dödat mig.
Jag vet, förlåt, men jag blir bara så arg hela tiden.
Hulk alltid arg.
Jag vet. Vi är likadana, du och jag. Ett par hetlevrade dårar.
Ja, likadana. Hulk som eld, Thor som vatten.
- Vi är båda som eld. - Hulk är riktig eld.
Hulk är flammande eld. Thor är pyrande eld.
Hulk, jag vill att du gör en sak åt mig.
Arga flickan.
Vad händer? Vad...
Är du så tjockskallig att du inte fattar när någon vill bli lämnad ifred?
- Vi behöver prata. - Nej, du vill prata med mig.
- Jag vill att hon stannar kvar. - Stannar kvar?
- Stanna. Snälla. - Snälla.
Okej.
Så här gör vi.
Jag lyssnar på dig tills den här är tom.
Asgård är i fara. Folk dör, vi måste ta oss dit. Jag behöver din hjälp...
Slut. Adjö.
Oden är död.
Dödens gudinna Hela har invaderat Asgård.
Om Hela har återvänt är Asgård redan förlorat.
Jag ska stoppa henne.
- Ensam? - Nix, jag ska sätta ihop ett team.
Det är jag, du och den stora killen.
Nej, inget team! Bara Hulk.
- Det är du och jag. - Det är nog bara du.
Snälla, lyssna. Valkyrierna är legendariska.
Asgårds elitkrigare, edsvurna att försvara tronen.
Jag vill inte bli indragen i ytterligare ett av Odens familjegräl.
- Vad menar du med det? - Din syster får sin kraft från Asgård.
När Oden tappade tyglarna dödade hon alla i palatset och försökte ta tronen.
När hon försökte undkomma bannlysningen skickade han Valkyrierna efter henne.
Jag överlevde bara för att...
Jag har redan mött henne en gång när jag trodde på tronen-
-och det kostade mig allt. Det är det som är fel med Asgård.
Tronen, hemligheterna, hela den gyllene bluffen.
Jag håller med.
- Kom inte för nära. - Jag håller med.
Därför avsade jag mig tronen. Men det handlar inte om kronan-
-det här handlar om folket, och de dör. De är ditt folk också.
Glöm det.
- Det har jag. - Okej.
- Toppen. Tack. - För vad?
För den här.
Den var du inte med på, va?
Så där. Det känns bättre.
Men fortsätt du.
Stanna här och förslava folk åt den där galningen.
Fortsätt dricka, fortsätt gömma dig. Men jag...
Jag väljer att axla mina problem och inte att rymma ifrån dem.
För det är...
För det är vad hjältar gör.
Stanna, vän!
Ja!
Välkommen. Röstaktivering erfordras.
- Thor. - Åtkomst nekad.
- Thor, Odens son. - Åtkomst nekad.
- Åskans Gud. - Åtkomst nekad.
- Starkaste Avengern. - Åtkomst nekad.
Fan ta dig, Stark. Point Break.
Välkommen, Point Break.
- Vän, stanna! - Nej, nej, nej, stopp!
- Stanna! - Hulk, sluta förstöra allt!
Åk inte!
Snyggt jobbat, jätten. Vi vet inte vart Ultron är på väg-
-men du ska väldigt högt, väldigt snabbt så du måste vända skeppet, okej?
Vi kan inte följa dig i stealth-läge så du får hjälpa mig lite, okej?
Jag vill att du...
Nej! Nej, Banner!
Jösses...
Banner?
Är du okej, Banner?
Solen går ner. Solen går ner.
Så ja, andas.
Jag ska inte göra dig illa. Solen går ner.
- Thor. - Ja.
- Vad har hänt med ditt hår? - En gammal gubbe klippte av det.
Det ser bra ut. Var är vi? Hur är det med Nat?
- Nat mår bra. - Är hon okej? Och Sokovia?
- Sokovia? - Staden Sokovia, räddade vi den?
Banner, Sokovia och Ultron, det var för två år sedan.
Vad är det du säger?
- Har jag varit Hulk i två år? - Jag är rädd för det.
Vad fan hände?
Banner, det är en sak du borde veta.
- Röstaktivering erfordras. - Banner.
- Välkommen, Starkaste Avengern. - Vad?
Skeppsloggen.
- Thor, var är vi? - Ja, angående det...
Sakaar, lystring. Jag har dåliga nyheter.
Min älskade ståtliga mästare har försvunnit.
Gå ut på gatorna och lovprisa min mästare.
- Vem är det? - Det är han som styr stället.
- Du bodde faktiskt hos honom ett tag. - Gjorde jag?
Ganska mycket har hänt. Du och jag slogs nyligen.
- Vann jag? - Nej, jag vann enkelt.
- Det låter inte rätt. - Men det är sant.
Det tycks vara den kriminellt förföriske Åskans Herre som har stulit honom.
Förföriske Åskans Gud! Vi måste sticka.
Åh, nej.
Det här är illa. Det här är riktigt, riktigt illa.
Thor, jag tror att jag flippar ur.
Nej, nej, nej, flippa inte ur. Sätt på dig de här.
- Det här är Tonys kläder. Är han här? - Nej, han är inte här.
Men håll dig lugn, okej? Solen går ner, solen står riktigt lågt.
Jag är upprörd.
Jag är väldigt upprörd. Vet ni vad jag gillar med att vara upprörd? Klander.
Och just nu är det så mina tankar går. Och vet ni vem jag klandrar?
- Stormästare, jag... - Hallå, avbryt mig inte!
- Varsågod. - Varför ger du mig smältstaven?
Han avbröt, det ger inte dödsstraff.
Var var jag nu...? Min värdefulla mästare har försvunnit-
-och allt är den där Åskans Herres fel.
Din bror, hur nu än historien lyder, adopterad eller komplicerad-
-för det finns säkert en historia. Och din utmanare...
Min kära vän, ge mig 12 timmar så ska jag föra tillbaka dem, levande.
Jag kan göra det på två.
- Jag kan göra det på en. - Nu hejdar vi oss ett tag.
Vet ni vad, jag vaknade i morse och funderade på en offentlig avrättning.
Men just nu nöjer jag mig med det här lilla gulliga-
-"vem tar honom först?"
Klockan går.
- Vad har du gjort? - Jag behöver inte svara dig, lakej.
Jag heter Loke. Och du kommer få stå till svars inför Stormästaren.
Varför hjälpte du min bror att fly med den där gröna dåren?
Jag hjälper inte någon.
Du är en Valkyria.
Jag trodde alla Valkyrior hade mött en ohygglig död.
Välj dina nästa ord klokt.
Jag är hemskt ledsen. Det måste vara ett väldigt smärtsamt minne.
Solen går ner, solen står väldigt lågt.
- Kan du sluta säga så där? - Jag vill bara att du håller dig lugn.
- Lugn? Jag är på en främmande planet! - Du har väl varit på en planet förut.
- Ja, en. - Nu har du varit på två, det är ju bra.
Mina neuroner jobbar så fort att min hjärna inte hänger med.
Hela grejen är helt annorlunda den här gången.
Förut när jag var Hulk kändes det som vi båda styrde.
Men den här gången var det som han nyckeln och jag var inlåst i bakluckan!
Du är tillbaka, det är allt som räknas.
Nej, vad jag försöker säga är att-
-om jag förvandlas till Hulken igen kanske Banner aldrig kommer tillbaka.
Och vi är fast på en planet som är utformad att stressa mig.
Vi är inte fast, jag ska komma på ett sätt att ta oss hem.
- Tack. - Men inte ditt hem, utan mitt, Asgård.
- Vad? - Mitt folk är i allvarlig fara.
Och du och jag måste slåss mot en riktigt mäktig varelse-
- som händelsevis råkar vara min syster. - Det där är så fel...
- Jag vill inte slåss mot din syster. - Hon är en ond varelse.
Jag bryr mig inte om vad hon är. Jag less på att slåss mot varelser.
Jag sa ju det, om jag förvandlas till Hulk kommer jag aldrig mer tillbaka.
- Och du bryr dig inte! - Jag sätter ihop ett team.
- Hulk är elden. - Du vill bara åt Hulk.
Det är vidrigt. Du bryr dig inte om mig. Du är inte min vän.
Nej, jag gillar inte ens Hulk. Han är bara "slå, slå, slå."
- Jag föredrar dig. - Tack.
Men när det gäller att slåss mot onda varelser är han väldigt stark och bra.
- Banner är också stark och bra. - Är han verkligen det?
Okej, hur många doktorsexamen har Hulk? Inga.
Hur många doktorsexamen har Banner? Sju.
Okej, du behöver inte slåss mot någon. Men vi är i fara så vi måste sticka.
- Vad gör du med den där? - Jag behöver en förklädnad.
- Jag behöver också en förklädnad. - Du är förklädd.
Jag kan vara Tony Stark. Ja, Tony och zigenaren.
Nej, du är inte Tony. Du är Bruce Banner.
- Varför klädde du då ut mig till Tony? - För att du var naken.
- Okej, du har en poäng där. - Vad gör du? Sluta med det där.
- Förlåt, Tony har supertajta byxor. - Sluta!
- Varför är du så skum? - Jag vet inte.
Att vara instängd i ett monster i två år kanske gjorde mig lite skum!
Det är lugnt. Bra, lugn och fin.
Vi åker till Asgård och du kommer aldrig behöva tänka på Hulk igen, okej?
Det här är illa.
Banner?
Banner!
- Banner? - Thor!
- Hej. - Hej.
- Jag skulle precis göra det där. - Jag hann före.
Bra. Vad gör du här?
- Vad gör ni här? Skulle inte ni åka? - Vi kom på villovägar.
- Vad är det för...? - Det är min förklädnad.
- Men man kan ju se ditt ansikte. - Inte när jag gör så här.
Du är fin i håret. Vad du gjort, tvättat det?
Vad är det hon har på ögonen? Är det folk som hon har dödat?
- Hon är så vacker och stark och... - Vem är den här killen?
- Han är en vän. - Det känns som jag känner dig.
Jag känns som jag känner dig också.
Jag tillbringat flera år i en dimma och försökt glömma mitt förflutna.
Sakaar verkade vara den bästa platsen att dricka, glömma och dö en dag.
Jag tyckte att du drack för mycket och att det kan bli din död en dag.
Jag tänker inte sluta dricka.
Men jag vill inte glömma. Jag kan inte vända bort blicken längre-
-så om jag ska dö-
-kan jag lika gärna göra det när jag dödar den där mordiska haggan.
- Bra. - Jag vill alltså vara med i teamet.
- Har det något namn? - Ja, det heter Hämnarna.
- Hämnarna? - För jag får hämnd och du får hämnd.
Och du, vill du ha hämnd?
- Jag har inte bestämt mig. - Okej.
Jag har dessutom en fredsgåva.
Surprise!
Jag ville bara försäkra mig.
Hej, Bruce.
Sist jag såg dig försökte du döda alla. Hur är statusen idag?
Det är olika från stund till stund.
- Är det där en Draktand? - Det är det.
Åh, herregud. Valkyriernas berömda svärd.
Sakaar och Asgård ligger så långt ifrån varandra det är möjligt.
Vårt bästa chans är ett maskhål precis utanför stadsgränsen.
Fylla på bränsle på Xandar och vi kan vara i Asgård om 18 månader?
Nix, vi tar den stora.
- Djävulens Anus? - Anus? Vänta, vems anus?
Jag visste inte att den hette det när jag valde den.
Det ser ut som en kollapsande neutron- stjärna i en Einstein-Rosen brygga.
Vi behöver ett annat skepp, den där sliter mitt i småbitar.
Hon har rätt. Vi behöver ett som kan motstå den geodetiska belastningen.
Och har ett eget styrsystem som fungerar utan datorn ombord.
Och vi behöver ett med mugghållare för vi kommer att dö så, skål!
- Det känns som om jag känner dig. - Samma här, skumt.
Vad sägs? Outforskad metagalaktiskt resa genom en labil kosmisk port.
Snacka om äventyr.
- Vi behöver ett skepp. - Det finns ett par skepp, topp...
Inte för att störa, men...
Men Stormästaren har många olika skepp.
Jag kanske till och med har stulit accesskoderna till hans säkerhetssystem.
Och plötsligt känner du dig manad att göra det rätta?
Herregud, nej. Jag har kommit på kant med Stormästaren-
-så i utbyte för koder och tillgång till ett skepp-
-vill jag ha fri lejd genom Anuset.
Så du menar att du kan få in oss i garaget utan att utlösa larmet?
- Ja, bror, det kan jag. - Okej, kan vi... En snabb genomgång?
Jag pratade nyss med honom och han var fullt redo att döda oss.
- Han försökte faktiskt döda mig. - Ja, mig med. Många gånger.
En gång när vi var små-
-förvandlade han sig till en orm, och han vet att jag älskar ormar-
-så när jag gick för att plocka upp den förvandlade han tillbaka sig själv-
-och bara, "det är jag!" och knivhögg mig. Då var vi åtta år.
Om vi ska sno ett skepp måste vi få bort lite vakter från palatset.
- Varför inte släppa lös odjuret? - Håll mun.
- Har ni ett odjur? - Nej, han skojar bara.
- Vi ska starta en revolution. - Revolution?
- Jag förklarar senare. - Vem sa du att den här killen var?
Jag förklarar senare.
Är det någon slags protoplasma som rinner ur dig eller är det ägg?
Det ser ut om ägg.
- Jag letar efter Korg. - Vem frågar?
Jag vet att du frågar, men är det någon mer som frågar eller är det bara du?
Åskans Herre hälsar.
Revolutionen har börjat!
- Revolution, hur kunde det hända? - Jag vet inte.
Men arenans huvuddator för lydnadsdiskarna är urkopplad-
-och slavarna har beväpnat sig.
- Jag gillar inte det ordet. - Vilket, huvuddator?
Nej, varför skulle jag inte gilla huvuddator? Nej, s-ordet.
Ursäkta, fångarna med arbete har beväpnat sig.
Okej, det var bättre.
Vi borde prata.
Jag håller inte med. Öppen kommunikation har aldrig varit vår familjs styrka.
Du skulle bara veta. Det har hänt ganska mycket sen vi pratade sist.
- Hejsan. - Hej.
Oden förde samman oss.
Det är nästan poetiskt att hans död splittrar oss.
Vi är helt främmande för varandra nu.
Två kungasöner på drift.
Jag trodde inte du ville prata om det?
Så här är det, jag har det nog bättre om jag stannar på Sakaar.
Det är precis vad jag tänkte.
- Höll du just med mig? - Den här platsen är ju perfekt för dig.
Det är primitivt, kaotiskt, laglöst, du kommer att klara dig utmärkt här.
Har du verkligen så låga tankar om mig?
Loke, jag hade höga tankar om dig.
Jag trodde vi skulle slåss sida vid sida för evigt, men-
-när allt kommer omkring är vi olika personer.
Det kanske fortfarande finns gott i dig, men-
-låt oss vara ärliga, våra vägar skildes för länge sedan.
Ja.
Det är antagligen bäst att vi aldrig träffas igen.
Det är ju vad du alltid har velat.
- Vi kan väl köra "hämta hjälp". - Vad?
- ''Hämta hjälp.'' - Nej. Jag hatar det.
- Det funkar ju varje gång. - Det är förödmjukande.
Har du en bättre plan? Då kör vi den.
Vi kör inte "hämta hjälp".
Hämta hjälp, snälla! Min bror är döende!
Hämta hjälp! Hjälp honom.
- En klassiker. - Jag hatar det ändå.
- Det är förödmjukande. - Inte för mig.
Vilket skepp var det vi skulle ta?
- Commodoren. - Okej.
Fast jag tror inte det spelar någon roll.
Loke...
Jag vet att jag svikit dig förut, men den här gången är det inget personligt.
Belöningen för dig kommer jag klara mig bra på.
- Du är inte särskilt känslosam. - Det är enklare att bränna broarna.
Jag håller med.
Det där ser smärtsamt ut.
Kära bror, du börjar bli förutsägbar.
Jag litar på dig, du sviker mig och så börjar det om.
Loke, livet handlar om mognad och förändring-
-men du verkar aldrig vilja förändra dig.
Det jag försöker säga är att du alltid kommer vara Sattygens Gud.
Men du kunde vara så mycket mer.
Jag lägger den där borta åt dig.
Men jag måste rusa, så lycka till.
Okej, det här ska jag väl lösa. Det är ju bara ett vanligt rymdskepp.
Lojala Sakaarier, Åskans Herre har stulit mitt skepp och min mästare.
Sakaarier, upp i luften och skjut ner honom.
Låt inte honom lämna planeten.
- Snyggt skjutet. - Tack.
- Öppna dörrarna. - Okej.
- Jag hoppas du är tuffare än du ser ut! - Varför då?
- Borde vi inte skjuta tillbaka? - Jo, det borde vi.
- Var sitter skeppets vapen? - Det finns inga.
Det är ett nöjesskepp. Stormästaren använder till orgier och sånt.
Sa hon att Stormästaren använder det till orgier?
Ja. Rör ingenting.
Nej, nej!
Nej!
- Kom in! - Alldeles strax.
- Jag borde nog hjälpa till. Ta ratten! - Nej, jag kan inte flyga en sån här!
Använd en av dina doktorsexamen.
Ingen av dem är för att flyga utomjordiska rymdskepp!
Okej, kom igen. Det måste finnas ett vapen på den här.
Det där ser ut som ett vapen.
Det är min födelsedag Det är min födelsedag
Ja!
Vi närmar oss Djävulens Anus.
Där är hon, vår biljett härifrån.
Vad är det här?
- Tack. - Hej.
Vi ska precis hoppa ombord på det där enorma rymdskeppet. Vill du följa med?
Ja, ni verkar ju vara i desperat behov av en ledare.
Tack.
Då kör vi!
Helvete.
Asgårdare! Någon vilseledd själ-
-har stulit Bifrostsvärdet.
Tala om var det finns, annars blir det konsekvenser.
Hemska sådana.
Nå?
Du där.
Nå, bödel?
Vänta!
Jag vet var svärdet är.
Jag trodde aldrig jag skulle komma tillbaka hit.
Jag trodde det skulle vara finare.
Inte för att det inte är fint men det står i brand.
Här, uppe i bergen. Värmeavläsningar, folk som är samlade. Hon är på väg dit.
Släpp mig vid palatset, jag lockar bort henne.
- Så du blir dödad? - Folket där nere är det enda viktiga.
Medan jag tar hand om Hela måste ni hjälpa dem bort från Asgård.
- Hur fan ska vi lyckas med det? - Jag har en man på marken.
Asgård.
Hon är här.
- Nu har skeppet ett vapen. - Jag tar över nu.
Jag hittade den här i vapenförrådet.
Lycka till.
Ers Majestät.
Dö inte.
Du vet vad jag menar.
Vi måste fortsätta framåt!
Gå till Bifrost!
Syster.
Du är fortfarande vid liv.
Jag älskar vad du gjort med stället. Du har gjort om lite ser jag.
Det verkar som vår fars lösning på alla problem var att täcka över dem.
Eller att förvisa dem.
Han sade till dig att du var värdig, det sade han till mig med.
Där ser du. Du kände honom aldrig.
Inte under hans glansdagar.
Oden och jag dränkte hela civilisationer i blod och tårar.
Vart tror du att allt det här guldet kom från?
Och sedan en dag bestämde han sig för att bli en välvillig kung.
Att skapa fred och skydda liv. Och att få dig.
Jag förstår varför du är arg och du är min syster-
-som tekniskt sett har rätt till tronen.
Tro mig, jag vill gärna att någon annan regerar, men det kan inte bli du-
-du är helt enkelt sämst.
Okej, res dig.
Du sitter på min plats.
Vår far sade en gång till mig-
-en vis kung aldrig vill ha krig...
...men alltid måste vara redo för det.
Tillbaka!
Gå!
Ärligt talat så förväntade jag mig mer.
Heimdal!
Svärdet!
Det är skillnaden mellan oss. Jag är Odens förstfödda-
Den rättmätiga arvtagaren, Asgårds räddare.
Och du är ingenting.
Så enkelt att till och med en blind kan se det.
Nu påminner du om pappa.
Den dumma hunden dör inte!
Allt kommer att bli bra nu, jag fixar det här.
Ville du veta vem jag är?
- Vad fasen pratar du om? - Du ska få se.
Ser du? Ingen ska någonstans.
Jag ska få tag på svärdet, om jag så måste döda varenda en för att få det.
Hej.
Jag är Korg, det här är Miek. Vi ska hoppa på rymdskeppet och sticka.
Vill ni följa med?
Er räddare är här!
Har ni saknat mig? Alla går ombord på skeppet, nu.
- Välkommen hem, jag såg dig komma. - Så klart du gjorde det.
Ett tappert försök, men du hade aldrig en chans.
Du förstår, jag är varken drottning eller monster.
Jag är Dödens Gudinna.
Vad var det nu du var gud av?
Även när du hade två ögon-
-såg du bara halva bilden.
Hon är för stark. Utan min hammare klarar jag inte...
Är du Thor, Hammarnas Gud?
Hammaren skulle hjälpa dig att kontrollera dina krafter.
Den var aldrig källan till din styrka.
Det är för sent, hon har redan tagit Asgård.
Asgård är ingen plats. Och har aldrig varit.
Det här kunde vara Asgård.
Asgård är där vårt folk är.
Och just nu behöver folket din hjälp.
Jag är inte lika stark som dig.
Nej.
Du är starkare.
Säg mig, bror, vad var det nu du var gud över?
- Du är sen. - Du saknar ett öga.
Det är inte över än.
Jag tycker vi borde upplösa Hämnarna.
- Skicka en blixt på henne. - Jag skickade nyss den största blixten-
-i blixtarnas historia, den bekom henne inte.
Vi måste bara hålla henne borta tills alla är ombord.
Det tar inte slut där. Ju längre Hela är i Asgård desto starkare blir hon.
Hon kommer jaga ifatt oss. Vi måste stoppa henne här och nu.
- Så vad gör vi? - Jag kör inte "hämta hjälp".
Asgård är ingen plats, det är ett folk.
Loke, det här handlade aldrig om att stoppa Ragnarök-
-det handlade om att framkalla Ragnarök.
Surturs krona i valvet.
- Det är det enda sättet. - Djärvt drag, bror.
Till och med för mig.
- Ska vi? - Du först.
Det här är vansinne.
Åk nu!
För Asgård.
Hela!
Med den Eviga Lågan ska du återfödas.
Hela, det räcker!
Vill du ha Asgård? Det är ditt.
Vad det än är för spel du spelar kommer det inte fungera.
Du kan inte besegra mig.
Nej, jag vet.
Men det kan han.
Nej!
Bäva inför mig, Asgård!
Räkenskapens dag är här!
Folket är i säkerhet. Det är det viktiga.
- Vi uppfyller profetian. - Jag hatar profetian.
Det gör jag också, men vi har inget val.
Surtur förgör Asgård och Hela så vårt folk får leva.
Men vi måste låta honom avsluta jobbet, annars...
Nej...
Hulk, sluta, din idiot!
Hulk, sluta. För en gångs skull kan du väl låta bli att slå?
Stort monster!
Nu går vi!
Visst!
Jag är Asgårds undergång!
Skadorna är inte så farliga.
Bara grunderna är starka går det att bygga upp igen.
Det kommer bli en fristad för allt folk och utomjordingar i universum.
Där rök grunderna, ledsen.
Vad har jag gjort?
Du räddade oss från utplåning.
Asgård är inte en plats...
...det är ett folk.
Den klär dig.
Du kanske inte är så ond trots allt, bror.
Kanske inte.
Tack. Om du varit här kanske jag till och med gett dig en kram.
Jag är här.
Er tron.
Så, Kungen av Asgård...
Vart ska vi?
Jag vet inte riktigt. Har ni några förslag?
Miek, var kommer du ifrån?
Miek är död. Jag råkade trampa på honom på bron.
Jag fick såna skuldkänslor så jag har burit på honom hela dagen.
Miek, du lever! Han lever, grabbar. Hur löd frågan nu igen?
Jorden får det bli.
Tycker du verkligen att det är en bra idé att återvända till Jorden?
Självklart. Folket på Jorden älskar mig, jag är väldigt populär.
Låt mig omformulera mig.
Tycker du verkligen att det är en bra idé att föra tillbaka mig till Jorden?
Förmodligen inte, om jag ska vara ärlig.
Oroa dig inte, bror. Jag känner på mig att allt kommer bli bra.
Åh, jösses.
Jag måste säga att jag är stolt över er.
Den här revolutionen har varit en stor succé, hurra för oss!
Klappa er på axeln.
Kom igen. Inte?
På mig också. För jag är en stor del av den.
Man kan inte ha en revolution utan någon att störta.
Så varsågoda.
Och vi säger väl oavgjort?