RINGENES HERRE
Sméagol! Jeg har fanget en.
- Jeg har fanget en fisk, Sméag! - Trćk den i land. Kom nu.
Déagol!
Déagol?
Giv os den, Déagol, min kćre.
Hvorfor?
Fordi... det er min fřdselsdag, og jeg vil have den.
Min dyrebare.
- De udstřdte os. - Morder.
"Morder" kaldte de os.
De udstřdte os... og jog os bort.
Gollum.
Og vi grćd, dyrebare. Vi grćd over at vćre sĺ alene.
Vi řnsker os blot en saftigsřd fisk sĺ flot.
Og vi glemte smagen af brřd, trćernes raslen...
... og den blide vind.
Ja, vi glemte sĺgar vores eget navn.
Min...
... dyrebare.
Vĺgn op!
Vĺgn op, sovetryner.
Vi skal gĺ, ja. Vi skal gĺ med det samme.
Har du slet ikke sovet, Frodo?
Jeg har sovet for lćnge.
- Klokken mĺ vćre mange. - Nej.
Det er ikke sent.
Det er end ikke middag endnu.
Dagene bliver mřrkere.
Kom nu!
- Videre! Ingen tid mere! - Ikke fřr hr. Frodo har spist.
Ingen tid at spilde, fjols.
Vćrsgo.
- Hvad med dig selv? - Jeg er ikke meget for lembasbrřd.
Sam!
Vi har ikke sĺ meget tilbage. Vi mĺ passe pĺ, det ikke slipper op.
Spis bare, hr. Frodo.
Jeg rationerer det, sĺ der er nok.
- Til hvad? - Hjemrejsen.
Kom nu, hobbitser.
Vi er tćt pĺ nu. Meget tćt pĺ Mordor.
Her er ingen sikkerhed. Skynd jer.
KONGEN VENDER TILBAGE
Den er god. Helt sikkert fra Herredet.
Langedalurt.
Det fřles nćsten som at sidde pĺ Den Grřnne Drage.
- Ak, Den Grřnne Drage. - Et krus řl i hĺnden.
Og benene oppe efter en hĺrd dags arbejde.
Du har da aldrig arbejdet.
Velkommen til Isengard, mine herrer!
Smĺ slynger. Her leder vi efter jer, -
- og sĺ sidder I bare og mćsker jer... og ryger!
Vi sidder her pĺ sejrens mark og nyder vores velfortjente bytte.
Isćr den saltede skinke er god.
Saltet skinke?
Hobbitter!
Vi stĺr under Trćskćgs kommando. Han har indtaget Isengard.
Unge mester Gandalf, det glćder mig, at du er kommet.
Trć og vand og stok og sten kan jeg styre.
Men her er en troldmand, som skal tćmmes.
Han er lĺst inde i sit tĺrn.
- Vis os dit ansigt. - Vćr varsom.
Saruman er stadig farlig.
- Lad os dog hugge hovedet af ham. - Nej. Vi har brug for ham.
Vi mĺ have ham til at tale.
Du har udkćmpet mange krige og hugget mange ned, kong Théoden.
Og bagefter har du sluttet fred.
Kan vi ikke rĺdfřre os med hinanden, som vi engang gjorde, gamle ven?
Kan vi to ikke slutte fred?
Vi kan slutte fred...
Vi kan slutte fred, nĺr du har sonet for afbrćndingen af Vestfolden.
Og for de břrn, som ligger dřde derude.
Vi kan slutte fred, nĺr de soldater, -
- der blev hugget ned ved Hornborgs porte, er hćvnet.
Nĺr du er klynget op i en galge, sĺ kragerne kan hakke i dit křd...
...sĺ kan vi slutte fred.
Galger og krager!
Og hvad er du ude efter, Gandalf den Grĺ?
Lad mig gćtte. Nřglen til Orthanc og Barad-dűr?
De syv kongers kroner og de fem troldmćnds stave?
Dit forrćderi har kostet mange liv. Tusinder af andre svćver nu i fare.
Men du kan redde dem. Du kender til fjendens planer.
Sĺ det er oplysninger, du sřger.
Det skal du fĺ.
Noget ondt er pĺ spil i Midgĺrd. Noget, som du har overset.
Men Det Store Řje har set det.
Og han udnytter allerede sin fordel.
Hans angreb kommer snart.
I skal alle dř!
Men det ved du vel allerede, Gandalf.
Du tror vel ikke, at den fryns indtager Gondors trone?
Denne flygtning fra skyggerne bliver aldrig kronet til konge.
Gandalf třver ikke med at ofre sine nćrmeste.
Dem, som han hćvder at elske.
Hvilke trřstende ord talte du til den halvlange, -
- inden du sendte ham i dřden?
Den vej, du har fřrt ham ud pĺ, kan kun fřre til dřden.
Jeg har hřrt rigeligt. Skyd en pil i ham.
Nej. Kom herned, Saruman!
- Vi skal nok skĺne dig. - Fri mig for din medynk og nĺde!
Saruman! Din stav er knust.
Du behřver ikke at fřlge ham, Gríma.
Du var ikke altid, hvad du nu er. Engang var du en af Rohans mćnd.
- Kom herned. - "En af Rohans mćnd!"
Hvad er huset Rohan andet end en strĺtćkt lade, -
- hvor břller sidder og drikker, mens ungerne tumler sig med křtere?
Sejren ved Helms Klřft skyldes ikke dig, Théoden hestebetvinger.
Du er en uvćrdig sřn af store forfćdre.
Gríma.
Kom herned. Gřr dig fri af ham.
- Fri? Han bliver aldrig fri! - Nej...
Vćk, din křter!
Saruman, du kender fjendens planer. Fortćl os, hvad du ved.
Fjern dine vagtfolk, sĺ skal jeg sige, hvor jeres endeligt afgřres.
Mig skal I ikke holde fangen.
Send bud til vore forbundsfćller og ethvert frit land i Midgĺrd.
Vi mĺ vide, hvor fjenden vil slĺ til.
Sarumans snavs bliver vasket bort.
Snart vokser der trćer her igen.
Unge trćer.
- Vilde trćer. - Pippin!
- Knortede kćvler! - Peregrin Toker!
Lad mig fĺ den, min dreng. Hurtigt.
I aften mindes vi dem, der gav deres liv for fćdrelandet.
- Hil de sejrende dřde! - Hil dem!
- Ingen pauser. - Og ingen opkastninger.
Det er altsĺ en drukdyst?
Den sidste, der stĺr op, har vundet.
Jeg er glad pĺ dine vegne. Han er en ćdel mand.
I er begge ćdle mćnd.
Det var ikke Théoden af Rohan, der fřrte vores folk til sejr.
Du skal ikke hřre pĺ mig.
Du er ung. I aften er din aften.
Dvćrgene forsvinder med smĺ lodne kvinder.
Jeg kan mćrke noget.
Det summer i fingrene. ŘIlen gřr sin virkning nu.
Jeg sagde jo, at han ikke kunne tĺle sprut.
Dysten er forbi.
Man kan sřge fjern og nćr man kan drikke byen třr
men man finder ikke en řl sĺ klar som i den by, vi kommer fra
men man finder ikke en řl sĺ klar, som i den by, vi kommer fra
drik I bare jeres dyre drikke, lad bare propperne brage
den eneste bryg, der gřr os tryg
Pippin!
Den eneste bryg, der gřr os tryg kommer fra Den Grřnne Drage.
- Intet nyt om Frodo? - Ikke et ord. Intet.
Der er stadig tid.
Hver eneste dag kommer Frodo nćrmere Mordor.
Er vi nu sikre pĺ det?
Hvad siger dit hjerte dig?
At Frodo lever.
Ja.
Ja, han lever.
For farligt. For farligt.
Tyveknćgte. De stjal den fra os.
Slĺ dem ihjel. Slĺ dem ihjel, begge to.
Stille. Ikke vćkke dem.
Ikke řdelćgge det nu.
Men de ved det. De ved det. De mistror os.
Hvad siger den, min dyrebare?
Er Sméagol blevet bange?
Nej. Nej. Aldrig.
Sméagol hader de ćkle hobbitser.
Sméagol řnsker dem dřde.
De skal nok dř.
Sméagol har gjort det fřr. Han kan gřre det igen.
Den er vores! Vores!
- Vi skal have den dyrebare tilbage. - Vćr tĺlmodig, min kćre.
Fřrst skal vi fřre dem til hende.
Vi fřrer dem til vindeltrappen.
Ja, trappen. Og sĺ?
Vi gĺr op, op, op, op ad trappen, indtil vi kommer til...
...tunnelen!
Og nĺr de gĺr derind, slipper de aldrig ud igen.
Hun er altid sulten.
Hun hungrer altid efter fřde.
Hun skal ćde. Hun fĺr kun ćkle orkser.
- Og de smager ikke sćrlig godt, vel? - Nej.
Slet ikke godt, min kćre.
Hun hungrer efter sřdere křd. Hobbitkřd.
Og nĺr hun smider ben og třj bort, -
- sĺ finder vi den.
Og sĺ fĺr jeg den!
- Sĺ fĺr vi den! - Ja. Vi mente "vi".
Gollum. Gollum.
Den dyrebare bliver vores...
...nĺr hobbitserne er dřde.
Din lille forrćder!
- Nej! Nej! Herre! - Lad ham vćre, Sam.
- Jeg hřrte det. Han slĺr os ihjel. - Sméagol gřr ikke en flue fortrćd.
Han er en ćkel, fed hobbit, som hader Sméagol.
Han finder pĺ lřgne.
Din usle, lille mide. Jeg skal knuse din knold.
Kalder du mig lřgner? Din lřgner!
- Stikker han af, er vi fortabte. - Jeg er ligeglad, hr. Frodo.
- Han lurer pĺ at slĺ os ihjel. - Jeg sender ham ikke bort.
Du kan slet ikke se det, vel? Han er en slyngel.
Vi klarer det ikke uden en stifinder.
- Jeg har brug for din střtte. - Jeg střtter dig, Frodo.
Det ved jeg, Sam.
Stol pĺ mig. Kom her, Sméagol.
- Er det morgen? - Nej, det er ikke daggry endnu.
Jeg drřmte, at jeg sĺ en stor břlge, -
- som skyllede over grřnne marker og hřje bakker.
Jeg stod pĺ bredden.
Der var et mřrkt dyb foran mig.
Der skinnede et lys bag mig, men jeg kunne ikke vende mig om.
Jeg kunne kun stĺ og vente.
Natten skaber mange tanker. Sov nu blot, Éowyn. Sov...
...mens du stadig kan.
Stjernerne er tilslřrede.
Noget rřrer pĺ sig mod Řst.
En sřvnlřs ondskab.
Fjendens Řje rřrer pĺ sig.
Hvad laver du?
Pippin!
Pippin?
- Pippin! Er du vanvittig? - Jeg ville bare se pĺ den.
- Bare én gang til. - Lćg den vćk.
Pippin.
Nej.
Pippin.
Han er her.
Jeg kan se dig!
Pippin!
Hjćlp! Gandalf!
Hjćlp ham!
Pippin!
Tĺbelige Toker!
Se pĺ mig.
- Tilgiv mig, Gandalf. - Se pĺ mig!
Hvad sĺ du?
Et trć.
Jeg sĺ et hvidt trć i en slotshave af sten.
Det var vissent.
- Byen brćndte. - Minas Tirith.
- Var det alt, hvad du sĺ? - Jeg sĺ...
Jeg sĺ ham.
Jeg hřrte hans stemme i mit hoved.
Og hvad fortalte du ham? Sig det!
Han spurgte efter mit navn. Jeg svarede ikke. Det gjorde ondt.
Hvad fortalte du ham om Frodo og Ringen?
Der var ingen lřgn at spore i Pippins řjne.
Han er et fjols, men dog et ćrligt fjols.
Han har ikke fortalt Sauron om Frodo og Ringen.
Det, som Pippin sĺ i palantiren, var et glimt af fjendens plan.
Sauron vil slĺ til mod Minas Tirith.
Fjendens nederlag ved Helms Klřft viste ham én ting.
Elendils arvtager er trĺdt frem. Og menneskene er ikke svage.
De besidder stadig mod og styrke. Og det frygter Sauron.
Han vil ikke lřbe den risiko, at Midgĺrd samles under ét banner.
Han brćnder hellere Minas Tirith af end at se kongen vende tilbage.
Sĺ hvis Gondors bavner tćndes, skal Rohan vćre klar til kamp.
Hvorfor skulle vi hjćlpe dem, der ikke kom os til undsćtning?
Hvad skylder vi Gondor?
- Jeg tager af sted. De skal advares. - Det bliver de ogsĺ.
Men du skal fřlge en anden vej.
Fřlg floden og find de sorte skibe.
Du mĺ forstĺ dette:
Der er nu sat ting i bevćgelse, som ikke kan standses.
Jeg rider til Minas Tirith.
Men ikke alene.
Af alle nysgerrige hobbitter er du dog den vćrste. Skynd dig!
- Hvor skal vi hen? - Hvorfor skal du altid kigge?
- Jeg kan ikke lade vćre. - Det kan du aldrig.
Jeg er ked af det.
- Jeg gřr det ikke igen. - Fatter du det ikke?
Fjenden tror, at du har Ringen.
Nu leder han efter dig, Pip. Derfor mĺ de have dig vćk.
Og du... du skal vel med.
- Merry? - Kom nu.
- Hvor langt er der til Minas Tirith? - Tre dages ridt i Nazgűl-flugt.
Og bare vi ikke mřder en af dem!
Her. Lidt til turen.
- Det sidste af Langedalurten. - Du ryger for meget, Pip.
Men vi ses da snart igen.
- Gřr vi ikke? - Det ved jeg ikke.
- Jeg ved ikke, hvad der skal ske. - Merry.
- Lřb alt, hvad du kan, Skyggefaxe. - Merry!
Merry!
Han har altid fulgt mig. Overalt hvor jeg er gĺet hen.
Jeg fik ham altid rodet ind i en masse ballade.
Men jeg var jo altid hos ham.
Nu er han vćk.
Ligesom Frodo og Sam.
En ting ved jeg om jer hobbitter. I er dristige folk.
Dumdristige. Og han er jo en Toker.
Fřr hende ad den sikreste vej.
Et skib venter i Grĺhavne. Det skal fřre hende over havet.
Arven Undómiels sidste rejse.
Der venter dig intet her. Kun dřden.
Prinsesse Arven. Vi kan ikke vente lćngere.
Prinsesse!
- Sig mig, hvad du har set. - Arven!
Du kan se ud i fremtiden. Hvad har du set?
- Jeg sĺ dřd i din fremtid. - Men ogsĺ liv.
- Du sĺ et barn. Du sĺ min sřn. - Den fremtid er sĺ godt som vćk.
Men ikke helt.
Intet er sikkert.
Men noget er sikkert.
Hvis jeg forlader ham nu, vil jeg fortryde det for evigt.
Tiden er inde.
Af asken er ilden atter vćkket.
Af mřrket bryder lyset atter frem.
Nu heles den klinge, som var knćkket.
Og kongen vender endelig hjem.
Smed svćrdet pĺ ny. Ada.
Dine hćnder er kolde.
Eldars liv glider fra dig.
Det er mit valg.
Uanset om du vil det eller ej...
...sĺ kan intet skib fřre mig bort.
Nu er vi redet ind i Gondors rige.
Minas Tirith. Kongernes by.
Gřr plads!
Det er jo trćet! Gandalf! Gandalf!
Gondors hvide trć. Kongens trć.
Denethor er ikke konge, men marsk og tronens vogter.
Hřr nu godt efter. Marsk Denethor er Boromirs far.
Det vil vćre meget uklogt at omtale hans elskede sřns dřd.
Og nćvn hverken Frodo eller Ringen.
Og heller ikke Aragorn.
Det er faktisk bedst, at du slet ikke siger noget.
Hil dig, Denethor, Ecthelions sřn. Du, Gondors herre og marsk.
Jeg bringer nyt og rĺd i disse mřrke tider.
Sĺ kan du mĺske forklare dette.
Du er mĺske kommet for at fortćlle, hvorfor min sřn er dřd?
Boromir dřde for at redde os. Min landsmand og mig.
- Han reddede os fra mange fjender. - Pippin!
Jeg tilbyder min tjeneste -
- som et ringe sonoffer for hans dřd.
Dette er min fřrste befaling til dig:
Hvordan kunne du slippe bort, nĺr min sřn, en mćgtig mand, faldt?
Selv den mćgtigste kan fćldes af en pil.
Og Boromir blev gennemboret af mange pile.
Rejs dig.
Der bliver tid til at sřrge over Boromir, men ikke nu.
Krigen er pĺ vej. Fjenden stĺr for dřren.
Du har ansvaret for byens forsvar. Hvor er Gondors hćre?
Du har stadig venner. Du kćmper ikke alene.
Send bud til Théoden af Rohan. Tćnd bavnerne.
Du tror, du er sĺ klog, Mithrandir.
Men trods al din snuhed besidder du ingen visdom.
Tror du, at Det Hvide Tĺrns řjne er blinde?
Jeg har set mere, end du aner.
Du gřr mig til skjold mod Mordor. Og sĺ vil du střde mig fra magten.
Jeg ved, hvem der rider med Théoden.
Ja. Jeg har hřrt rygter om denne Aragorn, Arathorns sřn.
Men jeg břjer mig ikke for denne flakker nordenfra.
Han er den sidste af en ussel slćgt, som lćnge har vćret berřvet magt.
Der er ikke givet dig befřjelser til at afvise kongen, marsk.
Jeg er Gondors hersker. Og ingen anden.
Kom.
Magten er steget ham til hovedet. Han skjuler sig bag sin sorg.
Byen har ligget her i tusinde ĺr.
Nu fřrer den galning den til fald.
- Kongens trć blomstrer ikke mere. - Hvorfor bevogter de det?
Fordi de endnu har et svagt hĺb om, at det en skřnne dag blomstrer igen.
At kongen vender tilbage, og byen atter bliver, som den var, -
- fřr den gik i forfald.
Man svigtede Vestens visdom.
Kongerne byggede gravmonumenter, som overgik de levendes huse.
Og de elskede forfćdrene mere end deres egne sřnner.
Barnlřse herrer sad i store sale og grublede over heraldik -
- eller i hřje, kolde tĺrne, hvor de sřgte svar hos stjernerne.
Og Gondors folk sank i fordćrv.
Kongernes slćgt sank i grus.
Det hvide trć visnede.
Og herredřmmet overgik til uvćrdige mćnd.
- Mordor! - Ja, der ligger det.
Denne by har altid ligget i Mordors skygge.
- Der er uvejr pĺ vej. - Det er ikke et almindeligt uvejr.
Det er et mřrke, som Sauron sender foran sine hćre.
Mordors orker hader dagslyset.
Han dćkker for solen for at lette deres vej til slagmarken.
Nĺr Mordors skygge falder over byen, sĺ bryder krigen ud.
Det var sĺ Minas Tirith.
- Spćndende. Hvor skal vi nu hen? - Det er for sent.
Vi kan ikke forlade byen nu.
Hjćlpen mĺ komme til os.
Nu ville det vćre spisetid, hvis man var et ordentligt sted.
Vi er ikke et ordentligt sted.
Hr. Frodo?
- Hvad er der i vejen? - Det er bare en fornemmelse.
Jeg tror ikke, at jeg vender tilbage.
Jo, selvfřlgelig gřr du det. Det er bare dystre tanker.
Vi kommer bĺde ud og hjem igen, ligesom hr. Bilbo. Vent og se.
Det her har nok engang vćret en del af Gondors rige.
For lćnge siden, da der var en konge.
Hr. Frodo! Se der!
Kongen har fĺet sin krone tilbage.
Kom nu, hobbitter. Ikke standse nu. Denne vej.
Det er vel bare en slags ceremoniel stilling.
Jeg mener, de forventer vel ikke, at jeg skal kćmpe. Gřr de?
Du er i marskens tjeneste nu. Du mĺ gřre, som du fĺr besked pĺ.
Fjollede hobbit.
Vagt i slotskompagniet.
Man kan ikke se stjernerne.
- Er tiden inde? - Ja.
Her er sĺ stille.
Det er stilhed fřr stormen.
Jeg vil nřdig i krig.
Men det er nćsten endnu vćrre at vente pĺ den uundgĺelige krig.
Er der noget hĺb, Gandalf? For Frodo og Sam?
Der har aldrig vćret meget hĺb.
Kun et forfćngeligt hĺb.
Vores fjende er parat.
Han har samlet sin fulde styrke.
Ikke kun orker, men ogsĺ mennesker. Haradrims hćre fra syd.
Og lejesvende fra kysten. De adlyder alle Mordors bud.
Det bliver enden pĺ Gondor.
Det bliver her, at hammeren falder hĺrdest.
Hvis de erobrer floden, og hvis Osgiliath falder, -
- sĺ er byens sidste forsvar vćk.
Men vi har Den Hvide Troldmand. Det mĺ da ogsĺ tćlle.
Gandalf?
Sauron har endnu ikke afslřret sin farligste tjener.
Han, som skal fřre Mordors hćre i kamp.
Han, som ingen levende mand kan slĺ ihjel.
Heksekongen fra Angmar. Du har allerede mřdt ham.
Det var ham, der sĺrede Frodo pĺ Vindhřj.
Han er NazgűIs herre.
Den střrste af De Ni.
Han holder til i Minas Morgul.
Den dřde by.
Vćmmeligt sted. Fuldt af fjender.
Skynd jer. De ser os. De ser os.
Vćk. Vćk. Se. Vi har fundet den.
Vejen ind i Mordor.
Den hemmelige trappe.
Op!
- Nej! Hr. Frodo! - Ikke den vej.
- Hvad gřr den? - De kalder pĺ mig.
Gem jer! Gem jer!
Jeg kan mćrke hans klinge.
Sĺ stĺr vi her endelig.
Ved vor tids střrste slag.
Kom nu, hobbitter. Vi skal klatre op.
Brćttet er stillet op. Brikkerne er i bevćgelse.
Op, op, op ad trappen gĺr det. Og sĺ venter tunnelen.
Hvad er der inde i den tunnel?
Hřr nu godt efter!
Sker der ham noget, kan du vente dig.
Fĺr jeg den mindste kuldegysning, sĺ er det slut.
Sĺ er det slut med Stinker, sĺ er du fćrdig. Forstĺet?
Jeg holder řje med dig.
- Hvad var nu det? - Jeg skulle bare forklare ham noget.
Peregrin Toker, der venter en stor opgave.
Det er endnu en mulighed for herredsfolket for at vise deres vćrd.
Du mĺ ikke svigte mig.
Der er meget stille ved floden. Orkerne holder sig i ro.
Mĺske har de flyttet deres styrker. Vi har spejdere i Cair Andros.
De slĺr alarm, hvis de angriber nordfra.
Stille.
Vi skal bruge ti mere.
Drćb ham!
De kommer ikke nordfra.
- Ned til floden! Hurtigt! - Kom sĺ!
Hurtigere!
Trćk svćrdene!
Hvad nu?
Amon Din.
Amon Dins bavne er tćndt.
Hĺbet er vakt.
Minas Tiriths bavner er tćndt!
Gondor kalder.
Og Rohan svarer.
Kald Rohirrim sammen.
Kald hćren sammen i Dysterharge. Alle de mćnd, vi kan mřnstre.
Du har to dage til det.
Pĺ tredjedagen rider vi til Gondor og i krig.
Gamling.
Rid hurtigt gennem Ryttermark. Kald hćren sammen i Dysterharge.
Rider du med os?
Kun til lejren. Der tager kvinderne afsked med mćndene.
Folkene har fundet deres hćrfřrer. De vil fřlge dig selv i dřden.
Du har givet os hĺb.
Undskyld, men jeg har ogsĺ et svćrd.
Tag imod det. Jeg tilbyder dig min tjeneste, kong Théoden.
Og jeg tager med glćde imod dig.
Du skal kaldes Meriadoc, Rohans vćbner.
Ryttere!
Gid jeg kunne mřnstre en hćr af dvćrge, bevćbnede og beskidte.
Dine slćgtninge behřver ikke at ride i kamp.
Jeg frygter, at krigen nćrmer sig deres lande.
Sĺ det bliver foran Minas Tiriths mure, -
- at vor tids skćbneslag skal afgřres.
Tiden er inde! Rohans ryttere, I har aflagt en ed.
Lev nu op til den! For kongen og fćdrelandet!
Faramir!
Vi kan ikke holde stand. Byen er tabt.
Vi rider til Minas Tirith.
I dćkning!
Tilbage! Tilbage til Minas Tirith!
Tilbage! Tilbage!
Menneskenes tid er forbi.
Nu er orkernes tid kommet.
Den Hvide Rytter!
Trćk til!
Mithrandir!
De brřd gennem vores forsvar. De har indtaget broen og vestbredden.
Bataljoner af orker krydser floden.
Marsk Denethor har forudset vores skćbne.
Forudset, men intet gjort!
Faramir?
Det er vist ikke den fřrste halvlange, du mřder.
Har du set Frodo og Sam?
- Hvor? Hvornĺr? - I Ithilien for knap to dage siden.
De fulgte vejen til Morguldalen, Gandalf.
Og videre til Cirith Ungol.
Hvad betyder det? Hvad er der i vejen?
Fortćl mig det hele, Faramir. Fortćl mig alt, hvad du ved.
Er det sĺdan, du tjener din by?
Du lćgger den i ruiner.
- Jeg gjorde, hvad jeg fandt rigtigt. - Hvad du fandt rigtigt?
Du har sendt Herskerringen til Mordor i hćnderne pĺ en tosset halvlang!
Den skulle have vćret bragt hertil, sĺ vi kunne bevogte den.
Skjult, dybt nede i vore kćldre.
Den skulle ikke tages i anvendelse.
Undtagen i yderste nřdstilfćlde.
Jeg ville ikke benytte Ringen, om sĺ Minas Tiriths skćbne afhang af det.
Du strćber altid efter at lyde ćdel som de gamle konger.
Boromir ville huske sin fars trćngsler.
- Han havde skćnket mig den gave. - Boromir ville ikke give dig Ringen.
- Han ville tage den og falde. - Hvad ved du om det?
Han ville have beholdt den.
Og nĺr han vendte tilbage, ville du ikke kunne genkende ham.
Boromir var tro mod mig. Han var ikke troldmandslćrling!
Far?
Min sřn...
Gĺ din vej!
Pas pĺ, herre. Pas pĺ. Dybt at falde.
Farlige er trapperne.
Kom, herre.
Kom til Sméagol.
Hr. Frodo!
Vćk med dig. Rřr ham ikke!
Hvorfor hader han stakkels Sméagol?
Hvad har Sméagol gjort ham?
Herre?
Herren bćrer en tung byrde.
Det ved Sméagol.
En tung, tung byrde.
Den fede forstĺr det ikke.
Sméagol passer pĺ herren.
Han vil have den.
Han tragter efter den. Sméagol kan se det i hans řjne.
Snart vil han bede om den. Vent og se.
Den fede tager den fra dig.
Send alle legionerne ud.
Stands ikke angrebet, fřr byen er indtaget.
Slĺ dem alle ihjel.
- Hvad med troldmanden? - Ham knćkker jeg.
- Hvor er Théodens ryttere? - Kommer Rohans hćr?
Mithrandir?
Mod er jeres bedste forsvar nu.
Hvad tćnkte du dog pĺ, Peregrin Toker?
Hvordan kan en hobbit dog tjene en sĺ stor menneskefyrste?
Det var ćdelt gjort.
En ćdel dĺd skal ikke vurderes af kold fornuft.
- Sĺ du er i vagtmandskabet nu. - Tćnk, at de fandt en lille uniform.
Den har tilhřrt en lille knćgt.
En tĺbelig knćgt, som jagtede drager i stedet for at gĺ i skole.
- Har det vćret din? - Ja, min far fik den lavet til mig.
Sĺ er jeg hřjere, end du var dengang. Men jeg vokser nćppe mere.
Bortset fra pĺ midten.
Den passede heller ikke mig. Det var Boromir, der var krigeren.
Han og far mindede meget om hinanden.
Stolte og stćdige.
Men de var stćrke.
Du er ogsĺ stćrk, men pĺ en anden mĺde.
Det skal din far nok indse en dag.
Jeg svćrger troskab mod Gondor.
I fredstid eller krig, i liv eller dřd...
...fra...
...fra denne stund...
...indtil min herre lřser mig, eller dřden krćver mig.
Og jeg skal ikke glemme at belřnne din tjeneste.
Troskab med kćrlighed.
Tapperhed med ćre.
Forrćderi med hćvn.
Jeg mener ikke, at vi sĺ let břr give afkald pĺ forsvarsvćrker.
- Din bror formĺede at holde dem. - Hvad forlanger du af mig?
Jeg giver ikke afkald pĺ floden og Pelennorsletten.
- Osgiliath skal generobres. - Men Osgiliath er faldet.
I krig mĺ man vise vovemod.
Findes der ikke en hćrfřrer, som har mod til at lystre sin herre?
Nu ville du řnske, at vi havde byttet plads, ikke?
At jeg var dřd, og Boromir levede.
Ja. Det ville jeg řnske.
Siden du nu er berřvet Boromir...
...sĺ skal jeg gřre, hvad jeg kan i hans sted.
Hvis jeg vender tilbage, sĺ gřr dig bedre tanker om mig, far.
Det kommer an pĺ, hvordan du vender tilbage.
Hvad er du ude pĺ?
- Nĺ, sĺ du lusker bort. - Lusker?
Lusker?
Den fede hobbit er altid sĺ hřflig.
Sméagol viser dem skjulte veje, som ingen andre kender, -
- og sĺ siger de, at han lusker.
- Sikke en rar ven. Ja, dyrebare. - Ja, ja.
Du skrćmte mig bare. Hvad laver du?
Lusker.
Fint. Hvis det skal vćre pĺ den mĺde.
Jeg er ked af at vćkke dig.
Men vi skal videre.
- Det er stadig mřrkt. - Det er altid mřrkt her.
Det er vćk!
- Elverbrřdet! - Hva'? Det er alt, hvad vi har.
Han har taget det. Det mĺ vćre ham.
Nej, nej, ikke stakkels Sméagol.
Sméagol hader det ćkle elverbrřd.
- Lřgner! Hvad har du gjort ved det? - Han spiser det jo ikke.
- Det kan ikke vćre ham. - Se der. Hvad er det?
Krummer pĺ jakken. Han har taget det!
- Han ćder lřs, nĺr herren sover. - Det er jo lřgn!
- Din forbandede bedrager. - Sam!
Hold op.
- Jeg slĺr ham ihjel. - Nej, Sam.
Undskyld. Jeg gik for vidt, men jeg var bare sĺ vred.
- Lad os hvile lidt. - Jeg har det fint...
Nej, du er udmattet.
Det er ogsĺ Gollums skyld.
Det er det ćkle sted. Det er den ting, du har om halsen.
Lad dog mig hjćlpe dig. Jeg kan bćre den et stykke tid.
Bćre den et stykke tid. Jeg kan bćre den.
Lette byrden.
- Vćk med dig! - Jeg vil jo ikke beholde den.
Jeg vil bare hjćlpe.
Der ser du.
Han vil selv have den.
Hold sĺ mund. Forsvind med dig!
Nej, Sam. Det er jo dig.
Jeg er ked af det, Sam.
Han lyver jo. Han sĺr splid imellem os.
Du kan ikke hjćlpe mig mere.
Det mener du jo ikke.
Rejs hjem.
Faramir!
Din far er grebet af galskab.
- Kast ikke dit liv bort pĺ den mĺde. - Hvem skylder jeg ellers troskab?
Dette er Númenoreanernes by.
Jeg giver gerne mit liv for at forsvare hendes skřnhed og ry.
Din far elsker dig, Faramir.
Det skal han nok komme i tanker om.
Kan du synge, mester hobbit?
Tjo...
Ja.
Godt nok til mit eget folk.
Men vi har ingen sange til hoffer og onde tider.
Hvorfor skulle dine sange ikke vćre gode nok til mit hof?
Syng en sang.
Mit hjem ligger bag mig
verden venter mig
jeg kan vćlge mangen en vej
gennem skygger
til jeg natten skimter
mens alle stjerner glimter
dis og skygge
skyer og hřje tinder
alt, der snart forsvinder
alt
der
forsvinder.
Gřr plads for kongen.
Herre.
- Hvor mange, Grimbold? - 500 mand fra Vestfolden, herre.
Og 300 mere fra Fenmark.
- Hvor er rytterne fra Snebćk? - Der er ikke kommet nogen.
6000 lanser.
- Jeg havde ventet det dobbelte. - 6000 er ikke nok til at slĺ Mordor.
Der kommer flere.
Men Gondors nederlag nćrmer sig. Vi mĺ drage ud ved daggry.
Hestene er rastlřse. Og folkene er stille.
Bjergets skygge gřr dem nervřse.
Hvor fřrer den vej hen?
Det er vejen til Dimholt, porten under bjerget.
Der vender ingen tilbage fra.
Det er et ondt bjerg.
Aragorn. Lad os fĺ noget mad.
Sĺdan.
En af Rohans sande vćbnere.
Jeg er rede!
Undskyld. Den er slet ikke sĺ farlig.
Den er end ikke skarp.
Du drćber ikke mange orker med en slřv klinge. Af sted.
Skynd dig hen til smedjen.
- Sćt nu ikke griller i ham. - Hav tillid til ham.
Jeg har tillid til hans hjerte, men ikke hans arms styrke.
Merry har ogsĺ ret til at drage i krig.
Hvorfor skulle han ikke kćmpe for dem, han elsker?
Du ved lige sĺ lidt om krig, som hobbitten gřr.
Nĺr frygten griber ham, og krigens rćdsler mřder ham...
...tror du sĺ, han holder stand og kćmper videre?
Han ville flygte. Og det ville han gřre klogt i.
Krig er et hverv for mćnd, Éowyn!
Jeg vćlger et dřdeligt liv.
Gid jeg kunne have set ham.
Bare en sidste gang.
Herre?
Kong Théoden venter.
Jeg gĺr nu.
- Fyrst Elrond. - Jeg kommer pĺ vegne af min datter.
Arven er dřende.
Hun overlever ikke det onde, som breder sig fra Mordor.
Aftenstjernens lys falmer.
Hendes styrke svinder bort, i takt med at Saurons magt řges.
Arvens skćbne er knyttet til Ringen.
Skyggen hviler over os, Aragorn.
- Enden er nćr. - Det er hans ende, ikke vores.
Du rider i krig, men ikke til sejr.
Saurons hćr marcherer mod Minas Tirith.
Men han har ogsĺ sendt en hćr ud, som angriber fra floden.
En flĺde af sřrřverskibe sydfra.
Den er fremme ved byen om to dage. I er i undertal, Aragorn.
- I har brug for flere folk. - Der er ikke flere.
Der er dem, som bor i bjerget.
Mordere. Forrćdere.
Skulle de slĺs for os? De tror jo ikke pĺ noget.
- De tjener ingen. - De vil tjene Gondors konge!
Anduril. Vestens Flamme. Smedet af resterne af Narsil.
Sauron har nćppe glemt Elendils svćrd.
Klingen, som knćkkede, vender tilbage til Minas Tirith.
Den, som behersker det svćrd, -
- kan samle en hćr, der overgĺr enhver dřdelig hćr.
Lćg den Rejsende til side og bliv den, du er fřdt til at vćre.
Fřlg Dimholtvejen.
Jeg giver menneskene et hĺb.
Men selv har jeg intet.
Hvorfor gřr du nu det?
Krigen venter mod řst. Du kan ikke rejse lige fřr kampen.
- Du kan ikke svigte folkene. - Éowyn...
Vi har brug for dig her.
Hvorfor er du kommet?
Ved du da ikke det?
Det, du elsker, er jo blot en skygge.
Jeg kan ikke give dig det, du sřger.
Jeg har řnsket dig alt muligt godt, siden jeg sĺ dig fřrste gang.
- Hřr, hvor skal du hen? - Denne gang mĺ du blive her, Gimli.
Du kender da dvćrges stćdighed.
Se det i řjnene. Vi drager med dig, knćgt.
Hvad er der sket?
Hvor skal han hen?
Jeg forstĺr det ikke.
Fyrst Aragorn.
Hvorfor rider han bort inden slaget?
- Han rejser, fordi det er hĺblřst. - Nej, fordi han er nřdt til det.
Vi har alt for fĺ mćnd. Vi kan ikke besejre Mordors hćre.
Nej. Det kan vi ikke.
Ikke desto mindre gĺr vi i krig mod dem.
Jeg har givet mine instrukser.
Folket skal lytte til dig, mens jeg er vćk.
Sćt dig pĺ tronen i Det Gyldne Slot.
Mĺ du forsvare Edoras bravt, hvis vi taber slaget.
Hvilke andre pligter pĺlćgger du mig?
Pligter?
Ingen.
Men gid du ville smile igen.
Lad vćre med at sřrge over dem, hvis tid er inde.
Du skal komme til at se bedre tider.
Fortvivlelsen fĺr en ende.
- Hvilken hćr holder dog til her? - En forbandet hćr.
Engang aflagde bjergenes folk en ed til Gondors sidste konge.
De lovede at hjćlpe ham.
Men da tiden var inde, og Gondor var i fare...
...flygtede de og skjulte sig i bjergenes mřrke.
Derfor forbandede Isildur dem.
De skulle ikke finde hvile, fřr de havde holdt deres lřfte.
Hvem kalder dem fra skumring?
Det glemte folk.
En ćtling af ham, de svor deres ed.
Han kommer nordenfra, drevet frem af trang og nřd.
Han skal gĺ ad De Dřdes Stier.
Blodet bliver koldt i mine ĺrer.
Vejen er spćrret. Den blev bygget af dem, der nu er dřde.
Og de dřde vogter over den. Vejen er spćrret.
Brego!
Jeg frygter ikke dřden.
Det her er jo uhřrt.
En elvermand, der gĺr under jorden, og en dvćrg, der ikke třr.
Jeg bliver jo helt til grin.
Vi mĺ ride let og hurtigt. Vi har lang vej foran os.
Og vi skal have styrke til at kćmpe, nĺr vi kommer frem.
Hobbitter hřrer ikke hjemme i krig.
Mine venner er draget i krig. Det ville vćre en skam at blive her.
Vi har tre dages ridt foran os. Ingen af rytterne kan have dig med.
- Jeg vil kćmpe. - Der er ikke mere at tale om.
Rid med mig.
Prinsesse?
Slut trop. Fremad!
Rid nu. Nu rider vi til Gondor.
- Hvad er det? Hvad ser du? - Jeg skimter mennesker.
- Og heste. - Hvor?
Falmede bannere som forrevne skyer.
Lanser hćver sig som trćer i vinterdisen.
De dřde fřlger os.
- De er blevet hidkaldt. - De dřde?
Hidkaldt?
Det vidste jeg da godt.
Udmćrket... Legolas!
Lad vćre at se ned.
Hvem trćder ind i mit rige?
En, som krćver din troskab.
De dřde tillader ikke de levende at fĺ adgang her.
Jo, i mit tilfćlde.
Vejen er spćrret.
Den er bygget af dem, som nu er dřde.
Og de dřde vogter over den.
Vejen er spćrret.
Nu skal I dř!
Jeg krćver, at I holder den ed, I har aflagt.
Kun Gondors konge kan krćve det.
Den slćgt er jo uddřd.
Men nu er den opstĺet igen.
Kćmp for os og genvind jeres tabte ćre.
Hvad har I at sige til det?
- Hvad siger I? - Du spilder tiden, Aragorn.
De er ćrelřse i bĺde liv og dřd.
Jeg er Isildurs arving.
Kćmp for mig, sĺ har I holdt jeres lřfte.
Hvad svarer I?
Jeg giver jer mit ćresord.
Hvis I vil kćmpe, skal jeg sćtte jer fri.
Hvad siger I?
Bliv her, I forrćdere!
Ud!
Lřb!
Vi gĺr i krig!
Luk porten op! Hurtigt!
Skynd jer!
Faramir!
Sig ikke, at han er faldet.
De var i undertal. Ingen overlevede.
Frygt.
Byen emmer af det.
Lad os lindre deres smerte. Frigiv fangerne!
Blider!
Op med skjoldene!
Mine sřnner er faldet.
Vores slćgt er uddřd.
Han lever jo.
Marskens hus er faldet.
- Han trćnger til pleje. - Min slćgt er dřd!
Herre!
Rohan...
...har svigtet os.
Théoden har forrĺdt mig.
Forlad jeres poster!
Flygt! Lřb for livet!
Gřr klar til kamp!
Bemand muren!
Tilbage til jeres poster!
Send de bćster ned i dybet!
Bliv, hvor I er!
Pas pĺ!
Ned til den lavere mur!
Hold dem stangen! Giv ikke efter for frygten! Kćmp!
Ikke tĺrnene! Drćb troldene i stedet! Knus dem!
Hold dem ude! Peregrin Toker!
- Tilbage til Tĺrnet. - Vi blev kaldt i kamp.
Hobbitter hřrer ikke hjemme her.
Du er sandelig en ćgte vagtmester. Skynd dig op ad hřjen. Af sted!
Hvad foretager I jer, uduelige afskum?
Porten er for stćrk.
- Se at fĺ den smadret. - Intet kan trćnge igennem den.
Grond kan!
Křr ulvehovedet frem!
Grond! Grond! Grond! Grond!
I mĺ ikke sejle videre!
- I kommer ikke ind i Gondor. - Tror du, at du kan holde os ude?
Skyd en pil forbi bĺdsmandens řre.
Sigt nu omhyggeligt.
Sĺdan. I var advaret. Bered jer pĺ at blive bordet!
Bordet? Hvilken hćr har I til hjćlp?
Denne hćr.
Derind.
Hvad er det for et sted?
Gĺ ind i tunnelen, herre.
Det tror jeg ikke, at jeg vil.
Der er ingen anden vej.
Gĺ nu derind.
Eller vend om.
Jeg kan ikke vende om.
- Hvad er det for en stank? - Orksnavs. Orkerne kommer her tit.
Skynd dig!
Denne vej.
Sméagol?
Herhenne.
Hvad er det, der klistrer?
Det fĺr du at se.
Ja, det fĺr du at se.
Sméagol?
Sméagol!
Sam...
Jeg skćnker dig lyset fra Eärendil, vor elskede stjerne, Frodo Sćkker.
Mĺ den vćre dig et lys i mřrket, -
- nĺr alt andet lys svigter.
Ćkle, lille flue
sikke et skue
fanget i nettet
snart skal den...
...ćdes!
Nĺ, sĺ den slap vćk, dyrebare. Den gĺr ikke.
- Den gĺr ikke. - Nej!
Det var ikke os! Det var jo ikke os!
Sméagol gřr ikke herren fortrćd. Det lovede vi.
Tro os. Det var Den Dyrebare.
Den Dyrebare fik os til det.
Jeg mĺ tilintetgřre den, Sméagol.
For bĺde din og min skyld.
Nej!
Jeg er ked af det, Sam.
Jeg er rigtig ked af det.
Dette hverv er blevet pĺlagt dig, Frodo fra Herredet.
Og hvis du ikke finder vej, er der ingen, der gřr det.
Minas Tirith er omringet. De nedre fćstningsvćrker brćnder.
- Overalt rykker fjendens hćre frem. - Tiden er knap.
- Gřr jer rede. - Fat mod, Merry.
Snart er det forbi.
Prinsesse, du er smuk og tapper.
Du har meget at leve for.
Og der er mange, som elsker dig.
Jeg ved, det er for sent at vende om.
Der er ikke meget hĺb.
Hvis jeg var en af Rohans riddere, som kunne udrette heltegerninger...
Men jeg er bare en hobbit.
Og jeg ved, at jeg ikke kan redde Midgĺrd.
Jeg vil bare hjćlpe mine venner.
Frodo og Sam.
Og Pippin.
Mere end noget andet hĺber jeg at fĺ dem at se igen.
Opbrud!
Skynd jer. Vi rider hele natten.
- I kamp. - I kamp.
Tilbage til porten! Skynd jer.
Jeg er marsken af Anárions hus.
Som sĺdan har jeg levet.
Og som sĺdan stedes jeg til hvile.
Gondor er tabt. Der er intet hĺb for menneskene.
Hvorfor flygter de tĺber?
Hellere dř fřrst som sidst.
For dř skal vi alle.
Der bliver ingen gravmonumenter over Denethor og Faramir.
Der bliver ingen stille, langsom balsameret dřd til os.
Vi skal brćndes som de gamle konger.
Skaf trć og olie!
Rolig.
I er Gondors soldater.
Uanset hvad der trćnger ind, sĺ holder I stand.
Skyd!
Slip ham, dit ćkle kryb!
Slip ham! Du rřrer ham ikke igen.
Kom sĺ bare an.
Vćk!
Hr. Frodo.
Ĺh nej. Frodo.
Hr. Frodo.
Vĺgn op.
Du kan ikke svigte mig nu.
Du mĺ ikke dř fra mig nu.
Vĺgn op.
Du sover ikke.
Du er dřd.
Forsvind, dit afskum!
Hvad er nu det? Shelob har vist hygget sig.
- Har hun nu slĺet en ihjel igen? - Nej.
- Fyren her er ikke dřd. - Ikke dřd?
Hun har stukket ham, og sĺ er han blevet slap som en dřd fisk.
Og sĺ mćsker hun sig med ham. Det er sĺdan, hun ćder.
Frisk blod. Bćr ham op i tĺrnet!
Samvis, dit fjols.
- Krybet vĺgner om et par timer. - Sĺ vil han řnske, at han var dřd.
Ĺndens bolig smuldrer.
Han brćnder... allerede.
Han er ikke dřd.
Han er ikke dřd!
Nej!
Han er ikke dřd.
Farvel, Peregrin, Paladins sřn.
Jeg sćtter dig fri fra min tjeneste.
Gĺ nu og dř sĺdan, som det synes dig bedst.
Hćld olie pĺ brćndet!
- Kom sĺ! Skynd jer lidt! - Gandalf!
Hvor er Gandalf? Gandalf!
De er inde i byen! Trćk jer tilbage til nćste ringmur.
Fĺ kvinder og břrn ud! Nu! Trćk jer tilbage!
Kom sĺ!
Trćng ind i byen! Drćb alt pĺ jeres vej!
Hug dem ned!
Kćmp til sidste mand! Kćmp for jeres liv!
Gandalf!
Denethor er blevet vanvittig.
- Han vil brćnde Faramir levende. - Kom her.
Vend tilbage til dybet og intetheden, som venter dig og din herre.
Kender du ikke dřden, nĺr du ser den, gamle mand?
Min time er inde!
Gandalf!
Du har svigtet.
Menneskenes verden styrter i grus.
Fat mod, Merry. For vore venners skyld.
Ind pĺ geled, lede maddiker!
Lansenerer forrest. Bueskytter bagved.
Éomer, fřr din éored ned pĺ venstre flanke.
Fřlg kongens banner, Gamling.
Fřr dit kompagni til hřjre, Grimbold.
Fremad. Frygt ikke mřrket!
Vĺgner, vĺgner, Théodens ryttere!
Spyddet skal svinges. Skjoldet skal splintres.
Svćrddag. Rřd dag.
Fřr solen stiger.
Uanset hvad der sker, sĺ hold dig til mig.
Rid!
Rid ud!
Rid! Rid ud til undergang og verdens ende!
- Dřd over fjenden! - Dřd over fjenden!
Dřd over fjenden!
- Dřd over fjenden! - Dřd over fjenden!
Fremad, eorlinger!
Skyd!
Angrib!
Skyd!
Sćt ild til vores křd.
Stands dette vanvid!
Du kan muligvis vinde triumf pĺ slagmarken en enkelt dag.
Men ingen kan sejre over den magt, som udgĺr fra Řsten.
Nej! Du skal ikke tage min sřn fra mig!
Faramir...
Sĺledes dřde Denethor, Ecthelions sřn.
Tving dem ned til floden!
Beskyt byen!
Tilbage i geled!
Blćs til angreb! Angrib!
Tag třjlerne. Til venstre.
Venstre!
Sigt pĺ deres hoveder!
Drćb den! Drćb den! Drćb den!
Merry!
- Tćnk, at det skulle ende sĺdan. - Ende?
Nej, rejsen ender ikke her.
Dřden er blot en anden sti. En, som vi alle mĺ fřlge.
Denne verdens grĺ regntćppe viger, og alt forvandles til glinsende glas.
Og sĺ ser man det.
Hvilket, Gandalf? Hvad ser man?
Hvide kyster...
...og vidder.
Det fjerne, grřnne land under en fejende solopgang.
- Det er da ikke sĺ slemt. - Nej.
Nej, det er det ikke.
Slut kreds om mig!
Mćsk dig med hans křd.
Jeg slĺr dig ihjel, hvis du rřrer ham.
Stil dig ikke mellem en Nazgűl og hans bytte.
Sent pĺ den som sćdvanlig. Nu venter knivstikkeriet.
Kom sĺ i land, I vandrotter!
Der er rigeligt til os begge. Mĺ den bedste dvćrg vinde.
Tĺbe!
Ingen mand kan slĺ mig ihjel.
Dř sĺ!
Jeg er ikke en mand.
15! 16!
Merry...
Legolas!
33, 34.
Det tćller kun som en!
Kom sĺ an! Kom an!
Jeg genkender dit ansigt...
...Éowyn.
Mit blik formřrkes...
Nej. Nej.
Jeg redder dig.
Det har du allerede gjort.
Éowyn...
...min krop er knust.
Du mĺ give slip pĺ mig.
Jeg drager til mine fćdre...
...i hvis selskab...
...jeg nu ikke behřver at skamme mig.
Éowyn...
Sćt os fri.
Dum idé. De er gode at have i baghĺnden, selv om de er dřde.
- Du gav os dit ord. - I har holdt jeres lřfte.
Gĺ blot. Hvil i fred.
Merry.
Nej!
Merry!
Merry.
Det er mig, Merry.
Det er Pippin.
- Jeg vidste, at du ville finde mig. - Ja.
- Forlader du mig nu? - Nej, Merry.
Jeg tager mig af dig.
Fingrene vćk! Den skinnende dragt er min.
Den skal bringes til Řjet, sammen med alt det andet.
Jeg tager ikke mod ordrer fra stinkende Morgul-rotter.
Hvis du rřrer den, jager jeg svćrdet i din vom.
Det kryb ville stikke mig. Slĺ ham ihjel!
Det var for Frodo!
Det var for Herredet!
Og det var for min gamle fatter.
Hold op med at skrige, din mřddingrotte.
Jeg skal slagte dig som en gris.
- Ikke hvis jeg fĺr ram pĺ dig fřrst. - Sam!
Ĺh, Sam. Jeg er sĺ ked af det. Jeg er ked af det alt sammen.
- Lad os sĺ fĺ dig vćk. - Det er for sent.
De har taget den. De har taget Ringen, Sam.
Ja, undskyld, men det har de faktisk ikke.
Jeg troede, at du var dřd. Derfor tog jeg den.
- Bare for at passe pĺ den. - Giv mig den.
Giv mig Ringen, Sam.
Sam.
Giv mig Ringen.
Prřv at forstĺ det.
Ringen er min byrde. Den vil knuse dig, Sam.
Kom sĺ, hr. Frodo.
Du skal have třj. Du kan ikke vandre gennem Mordor i det bare skind.
Det lykkedes, hr. Frodo.
Vi slap ind i Mordor.
Der er sĺ mange af dem. Vi slipper aldrig uset igennem.
Det er ham. Řjet.
Vi bliver nřdt til at gĺ derind.
Der er ingen vej udenom.
Kom. Lad os nu bare gĺ ned ad bakken.
Frodo er ude af mit synsfelt.
Mřrket bliver tćttere.
- Sauron har ikke Ringen endnu. - Det er blot et spřrgsmĺl om tid.
Vel har han lidt nederlag, -
- men bag Mordors mure omgrupperer fjenden sine styrker.
Lad ham blive der. Hvad kommer det os ved?
10.000 orker stĺr nu mellem Frodo og Dommedagsbjerget.
Jeg har sendt ham i dřden.
Nej. Der er stadig hĺb for Frodo.
Han har brug for tid til at krydse Gorgoroths sletter.
Og det kan vi skaffe ham.
- Hvordan? - Ved at lokke Saurons hćr ud.
Ved at drćne hans lande.
Vi samler vores fulde styrke og marcherer mod Den Sorte Port.
- Vi vinder ingen sejr med vĺben. - Ikke for os selv.
Men vi kan give Frodo en chance, hvis vi fĺr Řjet rettet mod os.
- Sĺ er han blind for alt andet. - En afledningsmanřvre.
Den visse dřd. Hĺblřse udsigter.
Hvad venter vi pĺ?
Sauron ved, at det er en fćlde. Han sluger ikke maddingen.
Det tror jeg nu nok, at han gřr.
Lćnge har du jaget mig. Og lćnge har jeg undgĺet dig.
Men nu er det forbi.
Se Elendils svćrd!
Byen er blevet helt stille.
Der er ingen varme i solen mere. Den bliver sĺ kold.
Det er blot vćden fra den fřrste forĺrsregn.
Jeg tror ikke, at dette mřrke varer ved.
Se. Orkerne. De vandrer bort.
Endelig smiler heldet til os.
Fĺ sĺ fart pĺ!
Kom sĺ af sted! Hvad har jeg sagt?
Op med jer! Kom sĺ, I slřve snegle!
I to ryger direkte ud til fronten. Af sted!
Ind pĺ rćkke med jer. Fart pĺ! Fart pĺ!
Af sted til Porten, I slřve snegle! Fĺ sĺ lidt fart pĺ!
Hurtigere! Ved I ikke, at vi er i krig?
Kompagni, holdt!
Inspektion!
- Hjćlp mig, Sam... - Hr. Frodo.
- Rejs dig op, Frodo. - Den er sĺ tung...
Ĺh nej.
Hvad nu?
- Slĺ mig, Sam. Lad os slĺs. - Slip mig!
Du skal ikke skubbe, din slimede orm!
Slip mig!
Hold sĺ op!
Jeg flĺr jeres indvolde ud, hvis I ikke stopper den ballade!
Nu, Sam!
- Videre, kryb! - Ind pĺ geled!
Jeg kan ikke... Jeg kan ikke magte Ringen mere.
Den er... Den er sĺ tung at bćre.
Den er sĺ tung...
Vi gĺr den lige vej derhen. Vi mĺ kaste alt unřdigt fra os.
Hr. Frodo...
Se der.
Der er et lys og en skřnhed deroppe, som ingen skygge kan kvćle.
Tag min. Der er stadig nogle drĺber tilbage.
Sĺ er der intet til hjemturen.
Jeg tror ikke, at der bliver nogen hjemtur.
Duk dig, Frodo!
Gem dig.
Frodo!
Hvor er de?
Lad Det Sorte Lands herre vise sig. Nu skal retfćrdigheden ske fyldest!
Min herre, Sauron Den Store, byder dig velkommen.
Har nogen i denne přbel, befřjelser til at forhandle?
Vi er ikke kommet for at forhandle med Sauron Den Trolřse.
Fortćl din herre, at Mordors hćre skal oplřses.
Og han skal forlade dette land for stedse.
Gamle Grĺskćg.
Jeg har en lille souvenir, som jeg fik besked pĺ at vise dig.
Frodo.
Frodo!
- Stille! - Nej!
Jeg kan se, at den halvlange stod dig nćrt.
I skal vide, at hans vćrt har pĺfřrt ham frygtelige pinsler.
Tćnk, at sĺ lille en fyr kunne udholde sĺ store smerter.
Og det gjorde han, Gandalf. Det gjorde han.
Og hvem er sĺ det? Isildurs arving? Et knćkket svćrd gřr ingen til konge.
Og hermed er forhandlingerne forbi.
Jeg tror ham ikke.
Jeg vil ikke tro det!
Trćk jer tilbage. Tilbage!
Det er vćk, hr. Frodo.
Lyset bevćgede sig videre mod nord. Noget fangede dets opmćrksomhed.
Hold stand! Hold stand!
Gondors og Rohans sřnner, mine brřdre.
I jeres řjne ser jeg den samme frygt, som sĺ let kunne overvćlde mig.
Og den dag kommer mĺske, da menneskenes mod svigter.
Da vi svigter vore venner og bryder alle troskabsbĺnd.
Men det bliver ikke i dag!
En dag bliver det ulvenes time, hvor menneskenes magt brydes.
Men det bliver ikke i dag. I dag vil vi kćmpe!
Ved alt, hvad I har kćrt pĺ denne gode jord, -
- befaler jeg jer at holde stand, I Vestens mćnd!
Tćnk, at jeg skulle falde ved en elvermands side.
Hvad med ved en vens side?
Ja. Det gĺr an.
Kan du huske Herredet, Frodo?
Det bliver snart forĺr.
Sĺ stĺr frugthaverne i blomst.
Og fuglene bygger rede i nřddehegnet.
Snart sĺr de sommerbyg pĺ de nedre marker.
Og sĺ spiser de ĺrets fřrste jordbćr med flřde.
Kan du huske smagen af jordbćr?
Nej, Sam. Jeg kan ikke huske smagen af mad...
...eller vandets klukken...
...eller det blřde grćs.
Jeg er...
...helt nřgen i mřrket.
Der er intet slřr mellem mig og det flammende Řje.
Jeg kan se ham...
...selv med vĺgne řjne.
Sĺ lad os tilintetgřre den...
...en gang for alle.
Kom, hr. Frodo.
Jeg kan ikke bćre den for dig...
...men jeg kan bćre dig. Kom sĺ!
Aragorn.
Elessar!
For Frodo!
Se, hr. Frodo. En dřrĺbning.
Vi er der nćsten.
Snedige hobbitter, der er klatret sĺ hřjt op.
I skal ikke derind. Ikke řdelćgge Den Dyrebare.
Du svor en ed ved Den Dyrebare.
Sméagol gav mig sit lřfte.
Sméagol lřj!
Frodo!
Řrne!
Řrnene kommer!
Frodo!
Jeg er her, Sam.
Tilintetgřr den!
Kom nu! Nu!
Kast den i flammerne!
Hvorfor třver du?
Kast den fra dig!
Ringen er min.
Nej...
Nej.
Nej!
Ja! Ja!
Dyrebare! Dyrebare! Dyrebare!
Rćk mig hĺnden!
Tag min hĺnd!
Nej!
Du giver ikke slip!
Giv ikke slip.
Tag fat!
Frodo!
Den er vćk.
- Sĺ er det fuldfřrt. - Ja, hr. Frodo.
Nu er det overstĺet.
Jeg kan se Herredet for mig.
Brćndevinsfloden.
Sćkkedyb.
Gandalfs fyrvćrkeri.
Lysene i festtrćet.
Den dansende Rosa Hyttebo.
Hun havde slřjfer i hĺret.
Hvis jeg skulle have vćret gift...
...sĺ skulle det have vćret med hende.
Det skulle have vćret hende.
Jeg er glad for, at du er her, Samvis Gammegod.
Her, hvor alting ender.
Gandalf?
Frodo!
Gimli!
Nu begynder Kongens regering.
Mĺ det blive en lykkelig tid.
Denne dag tilhřrer ikke én mand, men alle.
Lad os sammen genopbygge verden, sĺ vi sammen kan nyde freden.
Mine venner...
I skal ikke břje jer for nogen.
Og sĺledes begyndte Midgĺrds Fjerde Alder.
Og Ringens Broderskab, -
- som for evigt er knyttet sammen i kćrlighed, var nu oplřst.
13 mĺneder efter at Gandalf sendte os ud pĺ vor lange rejse, -
- befandt vi os atter i velkendte omgivelser.
Vi var hjemme.
Goddag.
Undskyld.
- Rosie. - Godnat, gutter.
Hvordan samler man stumperne af sit gamle liv?
Hvordan kommer man videre, nĺr det er gĺet op for en...
... at man ikke kan vende tilbage?
Der findes sĺr, som tiden ikke kan hele.
Nogle sĺr, som er sĺ dybe...
... at de altid vil vćre der.
UD OG HJEM IGEN AF BILBO S ĆKKER
Hr. Frodo?
Hvad er der galt?
Det er prćcis fire ĺr siden, jeg blev sĺret pĺ Vindhřj.
Det er aldrig rigtig helet.
"Ud og hjem igen, af Bilbo Sćkker."
"Og Ringenes Herre, af Frodo Sćkker."
Har du skrevet den fćrdig?
Ikke helt. Der er plads til en smule mere.
Bilbo sagde engang, at hans rolle snart var forbi.
Og at enhver af os har en rolle at spille i historien.
Nu var Bilbos historie slut.
Der ventede ham ikke flere rejser. Bortset fra en.
- Sig mig, hvor er det, vi skal hen? - Til havnen, Bilbo.
Elverfolket har vist dig en stor ćre og givet dig plads pĺ sidste skib.
Frodo...
Er der mon mulighed for, at jeg kan se min gamle ring igen?
Den, jeg gav dig.
Nej, desvćrre, onkel.
Jeg er bange for, at jeg har tabt den.
Trist.
Jeg ville gerne have holdt om den en sidste gang.
Sĺdan et syn har jeg aldrig set fřr.
De Tre Ringes magt er brudt.
Tiden er nu inde til, at menneskene hersker.
Havet kalder os hjem.
Jeg tror, at jeg er rede til et nyt eventyr.
Farvel, mine tapre hobbitter.
Nu er min gerning fuldfřrt.
Her sker det sĺ, ved havets bred, -
- at vores broderskab afsluttes.
Jeg vil ikke sige: "Grćd ikke," for ikke alle tĺrer er af det onde.
Tiden er inde, Frodo.
Hvad mener han?
Vi drog ud for at frelse Herredet.
Og nu er det blevet frelst.
Men ikke for mig.
Det mener du ikke.
Du kan da ikke bare rejse.
De sidste sider skal du skrive, Sam.
Min kćre Sam.
Du kan ikke for evigt vćre splittet i to.
Du skal vćre én og hel i mange, mange ĺr.
Du har sĺ meget at glćde dig over, sĺ meget at vćre, sĺ meget at gřre.
Din rolle i historien fortsćtter.
Ja...
...sĺ er jeg kommet hjem.
Tekstning: Aage Brock SDI Media Denmark
Baseret pĺ Ida Nyrop Ludvigsens bogoversćttelse.