PÁN PRSTENÙ
Nemùžeš projít!
Gandalfe!
Jsem služebník tajného ohnì, vládnu plamenem Anoru.
Vra
Neprojdeš dál !
Ne! Ne!
Gandalfe!
Utíkejte, hlupáci!
Ne! Gandalfe!
Gandalfe!
Co se dìje, pane Frodo?
Nic.
Jen sen.
DVÌ VÌŽE
Vidíte dno?
Ne! Nedívej se dolù, Same! Prostì lez dál!
Chy
Pane Frodo!
Myslím, že jsem našel dno.
Bažiny a lano a kdovíco ještì.
To není pøirozené. Nic z toho.
- Co v tom máš? - Nic.
Jen trochu koøení.
Kdybysme jednou mìli k veèeøi peèené kuøe nebo tak.
Peèené kuøe?
Jeden nikdy neví.
Same. Mùj milý Same.
Je to velká vzácnost. Nejlepší sùl v celém Kraji.
Je to vzácnost.
Je to kousíèek domova.
Nemùžeme ho tu nechat, nìkdo by mohl slézt za námi.
Kdo by sem za náma dolù lezl, pane Frodo?
Vážnì je ho škoda. Dala mi ho paní Galadriel.
Pravý elfský lano.
Nedá se nic dìlat. Je to mùj speciální uzel.
Ten jen tak nepovolí.
Opravdový elfský lano.
Mordor.
Jediné místo ve Støedozemi, které vùbec netoužíme vidìt.
A zrovna do toho jediného místa se snažíme dostat.
A zrovna to se nám nedaøí.
Pane Frodo, pøiznejme si to. Jdeme úplnì špatnì.
Gandalf by urèitì nechtìl, abychom šli tudy.
Urèitì by nechtìl, aby se stala spousta vìcí, Same.
Jenže se staly.
Pane Frodo?
To ten Prsten, viïte?
Je poøád tìžší.
- Kolik jídla nám zbylo? - Poèkejte.
Jo. Výbornì.
Lembas. A podívejte!
Zase lembas.
Na cizokrajná jídla si moc nepotrpím, ale elfský chléb ujde.
Tobì nikdy nic nezkazí náladu, viï, Same?
Ty deš
Vypadá to tu nìjak povìdomì.
To protože jsme tu už byli. Chodíme v kruhu.
Co to tu tak hroznì smrdí? Urèitì nìjaká hnusná bažina.
- Cítíte to? - Ano.
Cítím.
Nejsme sami.
Zlodìji.
Zlodìji. Špinaví mròaví zlodìji.
Kde je? Kde je?
Ukradli nám ho. Mého miláška.
Proklínám je! Nenávidíme je!
Je náš a my ho chceme.
Tohle je Žihadlo. Už jsi je kdysi vidìl, viï, Glume?
Pus
Pálí! Pálí nás to.
Mrazí to.
Elfové to upletli, ti zlí.
- Sundejte nám to. - Ticho!
To je k nièemu. Uslyší nás všichni skøeti v Mordoru.
- Prostì ho svažme a nechme tady. - Ne!
To by nás zabilo!
Nic jiného si nezasloužíš.
Možná že si zaslouží zemøít.
Ale teï, když ho vidím, je mi ho líto.
Budeme na nì hodòoušcí, když budou hodòoušcí na nás.
Sundejte nám to.
Pøísaháme, že udìláme, co budete chtít. Pøísaháme.
Na žádný tvùj slib se nemohu spolehnout.
Pøísaháme, že budeme sloužit pánovi miláška.
Budeme pøísahat na miláška.
Glum. Glum.
Prsten je zrádný. Vezme tì za slovo.
Ano, na miláška.
Na miláška.
Já ti nevìøím.
Dolù!
- Dolù! - Same!
Snaží se nás oblafnout. Jestli ho pustíme, uškrtí nás ve spaní.
- Znáš cestu do Mordoru? - Ano.
Už jsi tam byl?
Ano.
Dovedeš nás k Èerné bránì.
K Bránì... Pánešek øíká k Bránì.
Ne. Zpátky nepùjdeme. Tam ne. K nìmu ne.
Nemùžou nás pøinutit. Glum! Glum!
Ale my jsme pøísahali, že budeme sloužit páneškovi miláška.
Ne. Je tam popel a prach a žízeò, a jámy, jámy, jámy.
A skøeti, tisíce skøetù.
A Velké oko se poøád dívá...
Hej! Pojï zpátky! Honem!
Tak vidíte! Co jsem vám øíkal?
Utekl, darebák stará.
To jsou jeho sliby.
Tudy, hobitci.
Za mnou!
Smíšku!
Loudáte se. Náš pán ztrácí trpìlivost.
Chce ty krysy z Kraje hned.
Já si nedám porouèet od skøetích ponrav.
Saruman svùj poklad dostane.
My mu je dodáme.
Smíšku!
Smíšku? Vzbuï se.
Mému pøíteli je špatnì.
Potøebuje vodu. Prosím!
Je mu špatnì? Jo? Hoši, dejte mu meducínu!
Nechte toho!
Nechce bumbat!
- Nechte ho být! - Proè?
Chceš taky?
Tak drž hubu.
Smíšku.
Ahoj, Pipe.
- Jsi ranìný. - Nic mi není.
- Hrál jsem to. - Hrál?
Tak vidíš! Taky jsi mi na to skoèil.
Neboj se o mì, Pipine.
Co je? Co èucháš?
- Lidský maso. - Aragorn.
Našli naši stopu. Jdeme!
Zrychlili.
Museli nás zvìtøit.
Honem!
Pobìž, Gimli!
Tøi dny a noci pronásledování.
Bez jídla. Bez odpoèinku.
Ani stopa po tìch, co honíme, ale co èekat na holé skále.
Lórienské lístky neopadávají.
Tøeba jsou ještì živí.
Necelý den cesty pøed námi. Pojïte.
Tak pojï, Gimli! Doháníme je!
Na pøespolní bìhy nejsem. My trpaslíci jsme spíš sprinteøi.
Ohromnì nebezpeèní na krátkou vzdálenost.
Rohan, domov Pánù koní.
Pùsobí tu nìco divného. Nìjaké zlo tìm stvùrám dává rychlost.
Staví svou vùli proti nám.
Legolasi! Co vidí tvé elfské oèi?
Skuruti se obracejí na severovýchod.
Vleèou hobity do Železného pasu.
Saruman.
Svìt se mìní.
Kdo má dnes sílu postavit se vojskùm Železného pasu...
...a Mordoru?
Postavit se moci Saurona a Sarumana
a spojenectví dvou vìží?
Spoleènì, mùj pane Saurone, budeme vládnout Støedozemi.
Starý svìt shoøí v ohních øemeslné práce.
Lesy se vykácejí.
Vznikne nový øád.
Budeme pohánìt stroj války meèem a kopím
a železnými pìstmi skøetù.
Chci je do dvou týdnù vyzbrojené a pøipravené na pochod.
Ale pane, vždy
Nemáme prostøedky na to být všichni vyzbrojení vèas.
Postavte hráz, pøehraïte potok, dìlejte u pecí ve dne v noci.
Nemáme dost paliva, neudržíme oheò.
Za dveømi máme Fangornský hvozd.
- Spalte jej! - Ano.
- Budeme pro vás bojovat. - Pøísahej!
Zemøeme za Sarumana.
Koòáci vám zabrali zemi.
Zahnali váš lid do hor, aby se bídnì živil na skalách.
Vrazi!
Vezmìte si zpátky, co vám ukradli. Spalte každou ves.
Staèí odstranit ty, kdo nám vzdorují.
Zaène to v Rohanu.
Ti venkované vám odporují už pøíliš dlouho. Ale už je konec!
Ìothaine...!
Vezmi s sebou sestøièku. Sami dva pojedete rychleji.
Tatínek øíkal, že Garulf je na Ìothaina moc velký.
Poslouchej mì. Musíš jet do Edorasu a udìlat poplach.
- Rozumíš mi? - Ano, mami.
Já nikam nechci, mami.
Fredo, já si tì tam najdu.
Honem!
Jeï, dítì.
Rohan, mùj pane, je na spadnutí.
Théodred. Najdìte králova syna!
- Za tohle Mordor zaplatí. - Tihle skøeti nejsou z Mordoru.
Pane Ìomere, tamhle!
Žije.
Théodrede.
Váš syn je tìžce ranìn, pane.
Skøeti ho pøepadli ze zálohy.
Nebudeme-li bránit svou zemi, Saruman ji zabere násilím.
To je lež.
Saruman Bílý byl vždycky náš pøítel a spojenec.
Grímo...
Grímo.
Skøeti si volnì chodí po naší zemi,
nikdo se jim nepostaví, zabíjejí si, jak chtìjí.
Skøeti se znakem Sarumanovy Bílé ruky.
Proè pøidáváš trápení už tak utrápené mysli?
Copak nevidíš?
Tvùj strýc je unavený tvou nespokojeností,
tvou válkychtivostí.
Válkychtivostí?
Jak je to dlouho, co tì Saruman koupil?
Jakou cenu ti slíbil, Grímo?
Až budou všichni muži mrtvi, vezmeš si svùj díl pokladu?
Pøíliš dlouho jsi pozoroval mou sestru a chodil za ní jako stín.
Moc toho vidíš, Ìomere, synu Ìomundùv. Pøíliš mnoho.
Jsi okamžitì vypovìzen z Rohanského království...
...a ze všech jeho panství
pod trestem smrti.
Nemáš tu žádnou pravomoc.
Tvoje pøíkazy nic neznamenají.
Tenhle pøíkaz není ode mne.
Je od krále.
Dnes ráno jej podepsal.
Poøád dýchej. Tak se to musí. Dýchej.
Upalují, jako by mìli za zády bièe svých pánù.
Dál nejdeme, dokud si neoddáchnem.
Rozdìlejte oheò!
Smíšku!
Asi jsme udìlali chybu, když jsme odešli z Kraje, Pipine.
Co dìlá ten hluk?
- Stromy. - Cože?
Pamatuješ na Starý hvozd na hranicích Rádovska?
Lidi øíkali, že ve vodì tam je nìco, po èem stromy rostou...
...a ožívají. - Ožívají?
Stromy, které umìjí šeptat, mluvit spolu,
dokonce se hýbat.
Já mám dìsnej hlad. Tøi dni jsme nemìli nic než èervavej chleba.
Jo! Proè nám nedaj kus masa?
Co támhleti? Jsou èerstvý.
Nejsou k jídlu.
Co jejich nohy? Ty nepotøebujou.
- Jsou k nakousnutí. - Jedeš, prevíte!
Ti zajatci jdou k Sarumanovi. Živí a nepoškození.
Živí?
Proè živí? Je s nima legrace?
Nìco mají. Nìjakou elfskou zbraò.
Pán ji chce pro válku.
Myslí si, že máme Prsten.
Jakmile zjistí, že ho nemáme, je po nás.
Jen sousto...
...kousek žebírka.
Vypadá to, že se nám maso na jídelníèek vrátí, hoši.
Pipine. Jdeme.
No tak. Volej o pomoc.
Jen si kviè. Už tì nikdo nezachrání.
Pipine!
Slunce vstává rudé. Tuto noc byla prolita krev.
Rohanští jezdci, co nového v Marce?
Co dìlá elf, èlovìk a trpaslík v Jízdmarce?
Mluvte rychle!
Øekni mi svoje jméno, koòáku, a já ti øeknu moje.
Usekl bych ti hlavu, trpaslíku,
jen kdyby byla kousek výš od zemì.
Zemøel bys, než by dopadla tvá rána.
Jsem Aragorn, syn Arathornùv.
Tohle je Gimli, syn Glóinùv. A Legolas z Lesní øíše.
Jsme pøáteli Rohanu a vašeho krále Théodena.
Théoden už nerozeznává pøítele od nepøítele. Ani vlastní rod.
Saruman otrávil jeho mysl a žádá vládu nad tìmito zemìmi.
Má družina jsou ti, co zùstali vìrní. A za to jsme vypovìzeni.
Bílý èarodìj je vychytralý.
Prý obchází jako starý muž v kápi a plášti.
A jeho špehové všude proklouznou.
My špehové nejsme. Stopujeme tlupu skurutù na západ pøes pláò.
Zajali dva naše pøátele.
Skuruti jsou mrtví. V noci jsme je pobili.
Byli tam ale dva hobiti. Vidìli jste je?
Jsou malí. Pøipadali by vám jako dìti.
Nenechali jsme nikoho naživu.
Mrtvoly jsme dali na hromadu a spálili.
Mrtví?
Mrzí mì to.
Hasufele! Arode!
Kéž vás ti konì nesou k vìtšímu zdaru než své bývalé pány.
Hodnì štìstí.
Hledejte své pøátele, ale moc nedoufejte.
Nadìje tuto zemi opustila. My jedeme na sever.
To je jejich opasek.
Zklamali jsme je.
Tady ležel hobit.
A tady druhý.
Plazili se.
Mìli svázané ruce.
Jejich pouta byla pøeøíznuta.
Bìželi sem.
Byli pronásledováni.
Opasek!
Bìž!
Stopy vedou pryè od bitvy...
...do Fangornského hvozdu.
Do Fangornu? Jaké šílenství je tam zahnalo?
Zbavili jsme se ho? Myslím že ano.
Vyrvu vám vnitønosti!
Pojïte sem.
Stromy. Vylez na strom, Pipine.
Je pryè.
Smíšku!
Udìlám ti díru do bøicha!
Utíkej, Smíšku!
Skøí
On mluví, Smíšku. Ten strom mluví.
Strom? Já nejsem strom. Jsem ent.
Pastýø stromù. Pastýø lesa.
Nemluv s ním. Neprovokuj ho.
- Nìkteøí mi øíkají Stromovous. - A na èí jste stranì?
Stranì? Nejsem na nièí stranì,
protože nikdo není na mé stranì, skøítì.
Na lesech už nikomu nezáleží.
- My nejsme skøeti! Jsme hobiti! - Hobiti?
V životì jsem o hobitech neslyšel.
Pøijde mi to jako nìjaká skøetí neplecha.
Pøicházejí s ohnìm. Pøicházejí se sekyrami.
Hlodají, koušou, lámou, sekají, pálí!
Nièitelé a vetøelci! Pryè s nimi!
Ne. Nerozumíte. My jsme hobiti!
Pùlèíci! Z Kraje!
Tøeba jste a tøeba nejste.
Bílý èarodìj to bude vìdìt.
Bílý èarodìj?
Saruman.
Vidíte? Vyvedli jsme vás. Honem, hobitci.
Máte veliké štìstí, že jsme vás našli.
Hodný hobit.
To je bažina. Zavedl nás do mokøadu.
Mokøad, jistì.
Pojïte, pánešku. Povedeme vás bezpeènì mlhou.
Pojïte, hobitci! Pùjdeme rychle.
Našel jsem to. Cestu pøes moèály.
Skøeti ji nepoužívají. Neznají ji.
Chodí mnoho mil okolo.
Pojïte honem. Tiše a rychle jako stíny.
Protiví se mi to tu. Je tu pøíliš ticho.
Dva dny se neukázal a neozval ani ptáèek.
Ne, žádní ptášci k jídlu.
Žádní chøoupaví ptášci.
A my jsme vyhládlí!
Vyhládlí jsme, milášku!
Tumáš.
Co to jí?
Chutná to?
Chce nás zadusit!
Nemùžeme jíst hobití jídlo!
Musíme hladovìt!
Tak si hladovìj. Neubude.
Kru
Je mu jedno, že máme hlad.
Je mu jedno, že mùžeme umøít.
Ne jako pánešek.
Páneškovi to není jedno.
Pánešek ví.
Jistì. Milášek.
Jak nás jednou chytí...
...už nikdy nepustí.
Nesahej na mì!
Tady jsou mrtvoly! Mrtvé tváøe ve vodì.
Všichni mrtví. Všichni shnilí. Elfi, lidi, skøeti.
Velká bitva. Dávno. Mrtvé moèály. Ano, tak se jmenují.
Tudy. Nechoïte za svìtlíšky.
Teï pozor. Nebo hobiti pùjdou dolù za mrtvými
a rozsvítí si vlastní svíšišky.
Frodo!
- Glume? - Nechoïte za svìtlíšky!
Pane Frodo. Nestalo se vám nic?
Tak jasný. Tak krásný. Náš milášek.
- Co jsi øíkal? - Pánešek má odpoèívat.
Pánešek potøebuje udržet sílu.
- Kdo jsi? - Neptat se. Moje vìc. Glum.
Gandalf mi øíkal, že jsi z lidu od øeky.
"Srdce a ruce a kosti zebou, daleko domù a jen mráz s tebou"
Øíkal, že jsi mìl smutný život.
"Netuší, co je ještì èeká, když zhaslo slunce a tma je leká"
Kdysi ses moc nelišil od hobita, viï, Sméagole?
Jak jste mi to øekl?
Tak ses pøece jmenoval, viï? Kdysi dávno.
Moje jméno.
Sméagol.
- Èerní jezdci! - Schovejte se!
Schovejte se!
Pojïte, Frodo. Pojïte!
- Honem! Uvidí nás! - Já myslel, že jsou mrtví.
Mrtví? Ne, ti se nedají zabít. Ne.
Pøízraky! Pøízraky na køídlech!
Volají ho. Volají miláška.
Pane Frodo! Jenom klid. Jsem tady.
Spìchejte, hobitci. Èerná brána je blizouško.
Skøetí krev.
To jsou zvláštní stopy.
Je tady dusno.
Ten les je prastarý.
Plný vzpomínek...
...a hnìvu.
Ty stromy spolu mluví.
Gimli! Spus
Oni cítí, pøíteli.
Zaèali s tím elfové.
Probouzeli stromy, uèili je mluvit.
Mluvící stromy.
O èem mùžou stromy mluvit?
Leda o složení veverèích bobkù.
Aragorne, tamhle nìco je.
Co vidíš?
Blíží se Bílý èarodìj.
Nenechte ho promluvit. Zaklel by nás.
Musíme být rychlí.
Sledujete stopy dvou hobitù.
Kde jsou?
Prošli tudy pøedevèírem.
Potkali nìkoho, koho neèekali. Utìšuje vás to?
Kdo jsi?
Ukaž se!
To není možné.
Odpus
Myslel jsem, že jsi Saruman.
Já jsem Saruman.
Pøesnìji to, èím mìl Saruman být.
Pøece jsi padl.
Skrz oheò a vodu.
Od nejhlubší jámy po nejvyšší vrchol
jsem bojoval s Morgothovým balrogem.
Až nakonec jsem svého nepøítele svrhl s hory.
Zmocnila se mì tma a bloudil jsem mimo myšlení a èas.
Nade mnou kroužily hvìzdy
a každý den byl dlouhý jako celý vìk života zemì.
Nebyl to však konec. Opìt jsem v sobì pocítil život.
Byl jsem poslán zpìt, dokud nedokonèím svùj úkol.
- Gandalf. - Gandalf? Ano.
Tak mi øíkávali.
Gandalf Šedý.
- Tak jsem se jmenoval. - Gandalfe.
Jsem Gandalf Bílý.
A vracím se k vám nyní, když se karta obrací.
Èást cesty je za vámi, zaèíná další.
Musíme jet nejvyšší rychlostí do Edorasu.
Do Edorasu? To není malá vzdálenost!
V Rohanu jsou potíže. S králem je zle.
A jen tak se to nezlepší.
Takže jsme celou tu dálku bìželi pronic zanic?
Máme ty hobity nechat v tomhle dìsném, tmavém, vlhkém,
stromy zarostlém...
Chci øíct okouzlujícím...
...docela okouzlujícím lese.
Smíška a Pipina nepøivedla do Fangornu náhoda.
Po mnoho dlouhých let tady døímala veliká moc.
Pøíchod Smíška a Pipina bude jako pád kamínkù,
který v horách spouští lavinu.
V jednom ses nezmìnil, drahý pøíteli.
Poøád mluvíš v hádankách.
Stane se nìco, co se nestalo od Starých èasù.
Enti se probudí...
...a zjistí, že jsou silní. - Silní?
Tak to je dobré.
Tak se pøestaò trápit, mistøe trpaslíku.
Smíšek a Pipin jsou v naprostém bezpeèí.
V mnohem vìtším bezpeèí, než budeš ty.
Ten nový Gandalf je ještì protivnìjší než ten starý.
To je pøece jeden z mearas, pokud mì nešálí zrak.
Stínovlas.
Je to pán všech koní.
A byl mi pøítelem v mnohých nebezpeèích.
Mùj jeøábe,
jak svítil jsi,
když létem vonìl svìt!
A na hlavì tak zlatavì
ti tkvìla koruna!
To jsou krásné verše.
- Je to ještì hodnì daleko? - Burarum. Nebuï ukvapený.
Pro tebe by to asi bylo daleko.
Mùj domov leží hluboko v lese u koøenù hory.
Slíbil jsem Gandalfovi, že vás budu chovat v bezpeèí.
Myslím, že tohle se vám taky bude líbit.
Složil jsem to sám.
Tak...
Pod listovou støechou spavou
když stromy sní svùj sen,
když lesní sínì chladivé
ve vìtru ševelí,
pøijï ke mnì zpìt,
má zem je nejlepší!
Spìte, dìti z Kraje.
Nedbejte na noèní zvuky.
Spìte až do rozednìní.
Mám práci v lese.
Musím jich mnoho svolat. Mnoho jich musí pøijít.
Na Fangornu leží stín.
Blíží se zánik všech lesù.
Stín, který se chmuøí na východì, nabírá tvar.
Sauron nestrpí žádného soka.
Z vrcholku vìže Barad-dúr neustále vyhlíží jeho Oko.
Ale ještì není tak mocný, aby neznal strach.
Stále ho sžírá pochybnost.
Dolehla k nìmu povìst, že dìdic Númenoru stále žije.
Sauron se tì bojí, Aragorne.
Bojí se toho, èím se mùžeš stát.
A tak tvrdì a rychle udeøí na lidský svìt.
Svou loutku, Sarumana, použije k znièení Rohanu.
Pøichází válka.
Rohan se musí bránit, a to je úkol pro nás,
protože Rohan je slabý a na pokraji pádu.
Králova mysl je zotroèena. To je Sarumanùv starý trik.
Drží teï krále Théodena velmi pevnì.
Sauron a Saruman utahují smyèku.
Ale pøes všechnu jejich vychytralost máme jednu výhodu.
Prsten zùstává skrytý.
Že bychom se jej pokusili znièit,
je dosud nenapadlo ani v nejèernìjších snech.
A tak se Nepøítelova zbraò v rukou hobita blíží k Mordoru.
Každý den ji pøináší blíž k ohòùm Hory osudu.
Musíme nyní dùvìøovat Frodovi.
Vše závisí na rychlosti a na utajení jeho poslání.
Nelituj svého rozhodnutí opustit ho.
Frodo musí svùj úkol dokonèit sám.
Není sám.
Sam šel s ním.
Ano?
Opravdu? To je dobøe.
Ano, moc dobøe.
Èerná brána Mordoru.
Spaste nás!
Kmotr by nám nìco povìdìl, kdyby nás teï vidìl.
Pánešek øíká, abych mu ukázal cestu do Mordoru.
- Tak to hodný Sméagol dìlá. - Øíkal jsem to.
Takže to je ono?
Pøes tu bránu se nedostaneme.
Koukejte! Brána! Otvírá se!
Vidím kus dovnitø.
Same, ne!
Pánešku!
- Nežádám, abys šel se mnou, Same. - Já vím, pane Frodo.
Tam nás asi neschovají ani tyhle elfské pláštì.
Teï!
Ne, ne, pánešku! Chytí vás...!
Nenoste mu ho.
Chce miláška. Poøád ho hledá.
A milášek chce zpátky k nìmu.
Ale my mu ho nesmíme dát.
Ne. Je jiná cesta. Tajnìjší. Temná.
- Proè jsi to nikdy neøekl? - Protože se pánešek neptal.
Má nìco za lubem.
Øíkáš, že existuje jiná cesta do Mordoru?
Ano. Je tam pìšina a schody.
A pak tunel.
- Dovedl nás až sem, Same. - Pane Frodo, ne.
Splnil, co slíbil.
Ne.
- Veï nás, Sméagole. - Hodný Sméagol vždycky pomáhá.
Haló?
Stromovouse?
Je pryè.
Mìl jsem v noci nádherný sen.
Vidìl jsem veliký sud plný dýmkového koøení.
Všecko jsme ho vykouøili. A pak...
Ti bylo špatnì.
Dal bych nevím co za špetku Starého Tobyho.
Slyšels to?
Teï zas.
Nìco tu není v poøádku. Ani trochu.
Zrovna jsi øekl nìco ...stromovatého.
Nic jsem neøekl. Jen jsem se protahoval.
Jsi vìtší.
- Kdo? - Ty!
- Než co? - Než já!
Vždycky jsem byl vìtší než ty.
Pipine, každý pøece ví, že já jsem ten velký. Ty jsi ten malý.
Prosím tì, Smíšku.
Kolik mìøíš? Tøi stopy a šest palcù - Pøinejlepším?
Kdežto já mám dobré tøi stopy sedm.
Tøi osm!
Tøi stopy osm palcù.
Ty jsi nìco provedl.
Smíšku, ne!
Smíšku!
Ne, Stromovous øíkal, abys nepil.
- Ale já chci! - Mohlo by to být nebezpeèné!
Dej to sem! Smíšku!
Co se to dìje?
Chytlo mì to za nohu!
Smíšku!
Pomoc!
Dej pokoj! Nemáš být vzhùru.
Jez zem. Ryj hluboko. Pij vodu.
Jdi spát.
Dej pokoj!
Pojïte, hvozd se probouzí.
Není tu bezpeèno.
Stromy zdivoèely a jsou nebezpeèné.
Srdce mají prožrané hnìvem.
Mají èerné myšlenky.
Jejich nenávist je silná.
Ublíží vám, když budou moci.
Je nás dnes pøíliš málo.
Zbylo pøíliš málo entù na to, abychom je zvládli.
Proè je vás tak málo, když žijete tak dlouho?
- Existují entí dìti? - Burarum.
Už strašnì dlouhé roky nebyla žádná en
- A proè? - Ztratili jsme entky.
Ale to je mi líto. Jak pomøely?
Ony nepomøely. Ztratili jsme je.
A teïje nemùžeme najít.
Nevidìli jste náhodou entky v Kraji?
Myslím že ne.
A ty, Pipe?
Jak vypadají?
Já už si nevzpomínám.
Edoras a Zlatá síò Meduseld.
Tam sídlí Théoden, král Rohanu, jehož mysl je rozvrácena.
Saruman má dnes krále Théodena pevnì v rukách.
Mùj pane, váš syn... je mrtev.
Mùj pane? Strýèku?
Nepùjdete k nìmu?
Neudìláte nic?
Dávejte si pozor na to, co øíkáte. Neèekejte uvítání.
Musel umøít nìkdy v noci.
Jaká tragédie pro krále, ztratit jediného syna a dìdice!
Chápu, že je tìžké se s tím smíøit.
Zejména teï, když tì opustil bratr.
- Nech mì, hade! Chci být sama. - Ale vždy
Kdo ví, co jsi øíkala do tmy...
v hoøkém noèním bdìní, když se celý tvùj život jakoby scvrkal.
Stìny tvé besídky se okolo tebe svírají.
Kotec, kam zavøeli divokého tvora.
Tak krásná. Tak studená.
Jako èasné jarní jitro, v nìmž zùstává zimní chlad.
Tvá slova jsou jed.
Veselo jako v márnici.
Nemùžete ke králi Théodenovi ozbrojení, Gandalfe Greyhame.
Na rozkaz Grímy Èervivce.
Tvou hùl.
Pøece bys nevzal starci hùl, o kterou se opírá.
Mùj pane, pøichází Gandalf Šedý.
- Zvìstuje bìdy. - Dvornost v tvé síni upadá...
...králi Théodene. - Není vítán.
Proè bych tì mìl vítat, Gandalfe Sýèku?
Správná otázka, mùj lenní pane.
Ten zaklínaè si vybral pozdní èas k návštìvì.
Nazývám ho Láthspell a špatná zpráva je špatný host.
Buï zticha. Nech ten svùj rozeklaný jazyk za zuby.
Neprošel jsem ohnìm a smrtí, abych se pøel s nejapným èervem.
Jeho hùl. Øíkal jsem vám, že máte sebrat èarodìjovi hùl.
Théodene, synu Thengelùv,
pøíliš dlouho jsi sedìl ve stínech.
Být tebou, tak se nehýbám.
Naslouchej mi!
Zproš
Tady nemáš žádnou moc, Gandalfe Šedý.
Vysaji tì, Sarumane, jako se vysává jed z rány.
Poèkejte.
Když odejdu, Théoden zemøe.
Mì jsi nezabil a jeho také nezabiješ.
- Rohan je mùj. - Odejdi.
Tvou tváø znám.
Ìowyn.
Ìowyn...
- Gandalf? - Nadechni se volnosti, pøíteli.
Poslední dobou jsem mìl temné sny.
Tvé prsty by si lépe pøipomnìly svou sílu, kdyby svíraly meè.
Já jsem vám vždycky jen sloužil, mùj pane.
Tvé mastièkáøství by ze mne za chvíli udìlalo ètvernožce!
Neposílejte mì pryè.
Ne, mùj pane!
Ne. Nechte ho jít. Už dost krve bylo kvùli nìmu prolito.
Jdìte mi z cesty!
Vzdejte hold králi Théodenovi!
Kde je Théodred?
Kde je mùj syn?
Simbelmyne.
Vždy rostla na hrobech mých pøedkù.
Nyní pokryje hrob mého syna.
Bìda, že jsem se dožil tìchto zlých dnù.
Mladí hynou a staøí zùstávají.
Proè jsem se dožil posledních dnù svého domu?
Théodredovu smrt jsi nezpùsobil.
Rodièe by nemìli pochovávat své dítì.
Zaživa byl silný. Jeho duch si najde cestu do síní tvých otcù.
Westu hál.
Ferthu, Théodred. Ferthu.
Nebyli varováni. Nebyli ozbrojeni.
Nyní jdou divocí lidé Západním úvalem a vše pálí.
- Stohy, chaloupky i stromy. - Kde je maminka?
To je jen první náznak hrùzy, kterou Saruman rozpoutá.
O to mocnìji, že ho nyní pohání strach ze Saurona.
Vyjeïte a støetnìte se s ním tváøí v tváø.
Odlákejte ho od svých žen a dìtí. Musíte bojovat.
Máš dva tisíce dobrých mužù, kteøí právì ujíždìjí na sever.
Ìomer je ti vìrný. Jeho muži se vrátí bojovat za svého krále.
Nyní už budou na tøi sta mil odtud.
Ìomer nám pomoci nemùže.
Já vím, co ode mì chcete, ale mùj lid nebude dál vymírat.
Nebudu riskovat otevøenou válku.
Jsi v otevøené válce, a
Pokud vím, králem Rohanu je Théoden, ne Aragorn.
Jaké je tedy královo rozhodnutí?
Z naøízení krále se mìsto musí vyklidit.
Míøíme do útoèištì v Helmovì žlebu.
Nezatìžujte se poklady. Vezmìte si jen zásoby, které potøebujete.
Helmùv žleb. Utíkají do hor, místo aby zùstali a bojovali.
Kdo je bude bránit, když ne jejich král?
Dìlá to, co považuje ze správné. Helmùv žleb už je døív zachránil.
Z té strže nevede žádná cesta. Théoden kráèí do pasti.
Myslí si, že je vede do bezpeèí. Místo toho je zmasakrují.
Théoden má silnou vùli, ale mám o nìj strach. O pøežití Rohanu.
Bude tì potøebovat, Aragorne. Rohanský lid tì bude potøebovat.
Jejich obrana se musí udržet.
Udrží se.
Šedý poutník. Tak mi øíkávali.
Po tøi sta lidských životù již chodím po Zemi a nyní nemám èas.
Pøi troše štìstí mé pátrání nebude marné.
Èekej mì na úsvitu pátého dne.
Na úsvitu se dívej na východ.
Jeï.
Ten kùò je napùl šílený, mùj pane. S ním nic nenadìláš.
Jmenuje se Brego.
Byl to kùò mého bratrance.
Brego.
Máš královské jméno.
Slyšela jsem o kouzlech elfù.
Ale neèekala jsem je od Hranièáøe ze Severu.
Mluvíš jako jeden z nich.
Byl jsem vychováván v Roklince.
Nìjaký èas.
Pus
Ten už vidìl války dost.
Gandalf Bílý.
Gandalf Hlupák!
Chce mì snad pokoøit svou novou krotkostí?
S èarodìjem pøišli ještì tøi.
Elf, trpaslík a èlovìk.
Smrdíš konìm.
Ten èlovìk...
...byl z Gondoru? - Ne, ze Severu.
Jeden z tìch dúnadanských Hranièáøù, myslím.
Obleèený byl bídnì.
Pøesto mìl zvláštní prsten.
Dva hady se smaragdovýma oèima.
Jeden požíral druhého, s korunkou ze zlatých kvìtù.
Barahirùv prsten.
Takže Gandalf Šedopláš
Ztraceného krále Gondoru. Hlupák.
Ten rod zanikl už pøed lety.
Na tom nezáleží. Svìt lidí padne.
Zaène to v Edorasu.
Jsem pøipraven, Gamlingu. Pøiveï mi konì.
To není porážka.
My se vrátíme.
Dovedeš zacházet s meèem.
Nauèily jsme se to už dávno. Bez meèe mùžeme vždy meèem padnout.
Nebojím se smrti ani bolesti.
Èeho se bojíš, má paní?
Klece.
Zùstat za møížemi, dokud se s nimi zvyk a stáøí nesmíøí.
A dokud všechna nadìje na hrdinství nezmizí v nedohlednu.
Jsi dcera králù, rohanská štítonoška.
Nemyslím, že ti to bude souzeno.
Théoden v Edorasu nezùstane.
Je zranitelný. To ví. Bude oèekávat útok na mìsto.
Uteèou do Helmova žlebu, nejvìtší pevnosti v Rohanu.
Cesta pøes hory je nebezpeèná.
Pùjdou pomalu. Budou s sebou mít ženy a dìti.
Vyšlete jezdce na vrrcích.
Ty, podraze, neutíkej tak napøed.
- Proè to dìláš? - Co?
Nadáváš mu. Poøád ho shazuješ.
Proto.
Protože takový je, pane Frodo. Nic než lži a pøetváøka.
Chce Prsten. Na nièem jiném mu nezáleží.
Neumíš si pøedstavit, co mu Prsten udìlal. Co mu poøád dìlá.
- Chci mu pomoci, Same. - Proè?
Protože musím vìøit, že to mùže pøekonat.
- Nejde ho zachránit, pane Frodo. - Co o tom víš? Nic!
Promiò, Same. Nevím, proè jsem to øekl.
Ale já jo.
To ten Prsten.
Nemùžete z nìho spustit oèi. Já vás vidìl.
Nejíte. Skoro nespíte.
Dostal vás, pane Frodo. Musíte s tím bojovat.
Já vím, co musím dìlat, Same. Prsten byl svìøen mnì.
Je to mùj úkol. Mùj! Mùj vlastní!
Copak se neslyšíte? Víte, koho pøipomínáte?
My ho chceme. My ho potøebujeme.
Musíme mít miláška. Ukradli nám ho.
Slídilové hobití. Oškliví. Zrádní. Falešní.
- Ne. Pánešek ne. - Ano, milášku. Falešní.
Ošidí tì, ublíží ti, obelžou!
- Pánešek je mùj pøítel. - Nemáš žádné pøátele.
Nikdo tì nemá rád.
- Neposlouchám... - Jsi lháø a zlodìj.
Ne.
Vrah.
- Jdi pryè. - Jít pryè?
Nenávidím tì...
Kde bys byl beze mì? Gluma!
Já nás zachránil. Já. Díky mnì jsme naživu!
Už ne.
Co jsi øíkal?
Pánešek se teï o nás stará. My tì nepotøebujeme.
Cože?
Jdi pryè a už se nevracej.
- Ne. - Jdi pryè a už se nevracej.
Jdi pryè a už se nevracej.
My jsme mu øekli, aby šel pryè. A on jde pryè, milášku.
Pryè! Pryè... Sméagol je svobodný!
Koukejte... Vidíte, co Sméagol našel?
Jsou mlaïoušcí. Jsou mìkkoušcí. Jsou dobøí. Ano...
Snìzte je...!
Udìlá se mu z tebe špatnì.
Je jen jeden zpùsob, jak se dá jíst párek ušákù.
Co to dìlá?
Pitomý tlustý hobit. Kazí je.
Co mùžu zkazit? Není na nich skoro žádné maso.
Potøebujeme pár poøádnejch bandorù.
Co jsou bandory, milášku?
Bram-bo-ry. Uvaøit, rozš
Nádherné, zlaté hranolky s pìkným kouskem smažené ryby.
- To bys ani ty neodmítl. - Ale jo, odmítli bysme.
Kazit krásnou rybišku.
Dej nám ji syrovou, aby se ještì kroutila. Hranolky si nech.
Ty jsi ztracený.
Pane Frodo?
- Kdo to je? - Zlí lidi. Slouží Sauronovi.
Volá je do Mordoru. Temný pán k sobì povolává všecky vojska.
Už to nebude dlouho trvat. Brzo bude pøipravený.
- Na co? - Na válku.
Poslední válku, která pøikryje celý svìt stínem.
Musíme si pospíšit. Pojï, Same.
Pane Frodo. Koukejte.
Olifant.
To nám doma nikdo neuvìøí.
Sméagole?
Už jsme se tu pøíliš zdrželi.
Pojï, Same.
Poèkejte! My jsme nevinní pocestní!
Pocestní?
V téhle zemi žádní nejsou. Jen služebníci Temné vìže.
Jsme vázáni tajným poselstvím.
Ti, kdo stojí proti nepøíteli, by nám nemìli pøekážet.
Nepøíteli?
Jeho smysl pro povinnost možná nebyl menší než tvùj.
Pøemýšlíš, jak se jmenuje...
...a odkud pøišel.
A jestli mìl opravdu zlé srdce.
Jaké lži nebo hrozby ho vyvedly z domova na tenhle dlouhý pochod.
Jestli by tam byl radši nezùstal...
...v míru.
Válka nadìlá mrtvoly z nás všech.
Svažte jim ruce.
Je to pravda. Moc trpaslièích žen se nevidí.
A jsou nám tak podobné, že si je èastou pletou s mužskými.
To ty vousy.
A tak vznikla povìra, že žádné trpaslice neexistují
a že trpaslíci prostì vyskakují z dìr v zemi.
Což je samozøejmì smìšné.
To nic. Jen klid. To bylo schválnì.
Už dlouho jsem nevidìl svou neteø usmát se.
Byla dìvèátko, když jejího otce pøivezli mrtvého.
Skoleného skøety.
Dívala se, jak její matka umírá žalem.
Pak zùstala sama, aby se starala o krále a strachovala se o nìj.
Odsouzena obsluhovat starce, který ji mìl milovat jako otec.
Gimli.
Ne, to bych nemohl. Opravdu ne.
Nìco jsem uvaøila.
Není to nic zvláštního, ale aspoò je to teplé.
Dìkuji.
- Je to dobré. - Opravdu?
Strýc mi povìdìl nìco zvláštního.
Øíkal, že jsi vyjíždìl do války s mým dìdeèkem Thengelem.
Ale to se urèitì mýlí.
Král Théoden má dobrou pamì
Tak to ti musí být nejmíò šedesát.
Sedmdesát?
Pøece ti není osmdesát!
Osmdesát sedm.
Ty jsi Dúnadan.
Potomek Númenorejcù, požehnaný dlouhým životem.
Øíkalo se, že z vašeho rodu zbyla jen povìst.
Zbylo nás málo.
Severní království bylo už dávno znièeno.
Promiò. Prosím, jez.
Svìtlo Veèernice neroste a neslábne.
Je mé a dám je, komu chci.
Jako své srdce.
- Spi. - Spím.
Tohle je sen.
Pak je to hezký sen.
Spi.
Jednou jsi mi øíkala, že tento den pøijde.
Tohle není konec, to je poèátek. Musíš s Frodem. To je tvá cesta.
Má cesta je pøede mnou skryta.
Už ti leží pøed nohama. Teï nemùžeš zakolísat.
Arwen.
Nedùvìøuješ-li nièemu jinému, dùvìøuj tomuhle, dùvìøuj nám.
Kde je? Ta žena, která ti dala ten šperk.
Náš èas tady konèí. Arwenin èas konèí.
Nech ji odejít. Nech ji nastoupit na loï na západ.
Nech ji odnést svou lásku k tobì do Zemí neumírajících.
Tam se bude stále zelenat.
Ale nebude víc než vzpomínkou.
- Nenechám tu svou dceru zemøít. - Zùstává tu, protože stále doufá.
Zùstává kvùli tobì. Patøí ke svému lidu.
Takhle chceš odejít?
Myslel jsi, že se vytratíš za svítání - Nepovšimnut?
Už se nevrátím.
Podceòuješ své umìní v boji.
Vrátíš se.
Nemluvím o smrti v boji.
O èem tedy mluvíš?
Mùžeš žít jinak, daleko od války, zármutku, zoufalství.
Proè to øíkáš?
Jsem smrtelník. Ty jsi z elfského rodu.
Byl to sen, Arwen. Nic víc.
Nevìøím ti.
Tohle patøí tobì.
Byl to dar.
Nech si ho.
Mùj pane?
Odplouvá do Zemí neumírajících se všemi zbylými z jejího rodu.
Co je to?
- Hámo? - Nejsem si jistý.
Vrrci!
Zvìd!
- Co je? Co vidíte? - Vrrky! Útoèí na nás!
Vrrci útoèí!
Všichni jezdci do èela kolony.
To jsem já. Vytáhni mì nahoru. Jsem jezdec. Do útoku!
Musíš vést lid dál do Helmova žlebu a spìchat.
- Já umím bojovat. - Ne!
Musíš to udìlat, kvùli mnì.
Za mnou!
Vpøed. Totiž útokem vpøed.
Bìžte s kopce!
- To je ono! Kupøedu! - Držte se pohromadì!
Nastav tváøièku mé sekeøe.
Tenhle byl mùj.
Smraïoch.
Aragorne?
Aragorne!
Povìz mi, co se stalo, a já ti usnadním odchod.
Je mrtvý.
Hupsnul ze skály.
Lžeš.
Naložte ranìné na konì.
Vlci ze Železného pasu se vrátí.
Mrtvé nechte ležet.
Pojï.
- Koneènì! - Helmùv žleb!
Tamhle je Helmùv žleb!
Jsme v bezpeèí, paní. Dìkujeme vám.
- Mami! - Ìothaine! Fredo!
- Kde je zbytek? - Víc jsme nezachránili, paní.
Odneste to do jeskyní.
Ustupte z cesty králi!
Ustupte z cesty Théodenovi. Ustupte z cesty králi.
Tak málo se vás vrátilo.
Naši lidé jsou v bezpeèí.
Zaplatili jsme za to mnoha životy.
Má paní.
Pan Aragorn... kde je?
Padl.
Stáhnìte všechny naše síly za hradbu.
Zataraste bránu a na ochoz postavte stráž.
Co s tìmi, kdo bojovat nemohou, mùj pane? Se ženami a dìtmi.
Pošlete je do jeskyní.
Sarumanovi by musela moc narùst paže, aby sem na nás dosáhnul.
Helmùv žleb má jednu slabinu.
Jeho vnìjší hradba je z tvrdé skály,
ale dole je malý otvor, odvodòovací stoka.
Jak mùže oheò znièit kámen? Jaký vynález mùže zboøit hradbu?
Jestliže bude prolomena hradba, Helmùv žleb padne.
I kdyby ji prolomili, na zdolání vìže bude tøeba tisíce vojákù.
- Desetitisíce. - Pane, takové vojsko neexistuje.
Nastupuje nová síla. Její vítìzství je na dosah.
Tuto noc se zemì zbarví rohanskou krví.
Pochodujte na Helmùv žleb! Nikoho nešetøete!
Do války!
Už nebude žádný úsvit lidstva.
Koukejte! Na jihu se kouøí.
Ze Železného pasu se v téhle dobì poøád kouøí.
Ze Železného pasu?
Byly èasy, kdy Saruman chodíval po mých lesích.
Ale teï má v hlavì jen kov a kola.
Rostliny už ho nezajímají.
Co je to?
Sarumanovo vojsko. Zaèala válka.
Kéž tì chrání milost Valar.
Brego.
Arwen. Je èas.
Lodì odplouvají do Valinoru. Odejdi, než bude pozdì.
Už jsem si zvolila.
On se nevrátí. Proè tady otálíš, když není nadìje?
Poøád je nadìje.
I když Aragorn pøežije tuto válku, stále budete odlouèeni.
I když Sauron prohraje, Aragorn bude králem a tvé sny se splní,
on bude pøesto muset okusit hoøkost smrtelnosti.
A
A žádná útìcha ti neusnadní nést bolest z jeho odchodu.
On dojde smrti, obraz nádhery králù lidí,
v nezkalené slávì pøed rozpadem svìta.
Ale ty, má dcero, zùstaneš ve tmì a v pochybnostech,
jako soumrak v zimì, jenž pøichází bez hvìzd.
Zde budeš dlít se svým zármutkem pod vadnoucími stromy...
dokud se svìt nepromìní a dlouhé roky tvého života neskonèí.
Arwen.
Tady tì neèeká nic, jen smrt.
Cožpak mì také nemáš ráda?
Mám tì ráda, otèe.
Moc nepøítele roste.
Sauron použije svou loutku Sarumana, aby znièil lid Rohanu.
Vojsko Železného pasu bylo vypuštìno.
Sauronovo oko se nyní obrací ke Gondoru,
poslednímu svobodnému lidskému království.
Jeho válka pøijde na tuto zemi rychle.
Cítí, že Prsten je blízko. Síla Toho, kdo jej nese, slábne.
Frodo zaèíná v srdci chápat, že to poslání si vyžádá jeho život.
To víš. Pøedvídal jsi to.
To nebezpeèí jsme na sebe vzali všichni.
V houstnoucí tmì vùle Prstenu sílí.
Usilovnì se snaží najít si cestièku zpátky do rukou lidí.
Lidí, kteøí se tak snadno dají svést jeho mocí.
Mladému gondorskému kapitánovi staèí jen natáhnout ruku,
vzít Prsten, a svìt padne.
Nyní je blízko. Tak blízko dosažení svého cíle.
Nebo
Èas elfù minul.
Ponecháme Støedozem jejímu osudu?
Necháme je stát samotné?
- Co je nového? - Saruman napadl Rohan.
Théodenùv lid uprchl do Helmova žlebu.
Musíme støežit vlastní hranice.
Faramire, skøeti jsou na postupu. Sauron sbírá armádu.
Východòané a Jižané procházejí Èernou branou.
- Kolik? - Nìkolik tisíc.
- Každý den pøicházejí další. - Kdo hlídá øeku na severu?
Vyslali jsme pìt set mužù z Osgiliathu.
Bude-li mìsto napadeno, nebudeme je držet.
Saruman útoèí ze Železného pasu.
Sauron z Mordoru.
Boj èeká lidi na obou frontách.
Gondor je slabý. Sauron na nás brzy udeøí.
A udeøí tvrdì. Ví, že nemáme sílu ho odrazit.
- Prý jste skøetí špehové. - Špehové?
- Tak poèkat. - Když nejste špehové, kdo jste?
Mluvte.
Jsme hobiti z Kraje.
Já se jmenuji Frodo Pytlík. A tohle je Samvìd Køepelka.
- Tvùj tìlesný strážce? - Jeho zahradník.
A kde je váš plíživý pøítelíèek?
Ten hubeòour. Nevypadá hezky.
Nikdo jiný tu nebyl.
Vyšli jsme z Roklinky se sedmi spoleèníky.
Jednoho jsme ztratili v Morii.
Dva byli z mého rodu, byl tam také trpaslík, elf a dva lidé.
Aragorn, syn Arathornùv, a Boromir z Gondoru.
Ty jsi Boromirùv pøítel?
Ano. Já ano.
Zarmoutí tì tedy, když uslyšíš, že je mrtev.
Mrtev? Jak? Kdy?
Doufal jsem, že mi to povíš ty jako jeho spoleèník.
Jestli se Boromirovi nìco stalo, povìzte nám to.
Je to asi šest dní, co na bøeh vyplaval jeho roh.
Roz
Ale nejen to, vím to ve svém srdci.
Byl to mùj bratr.
Boromir!
Toto mìsto kdysi bývalo klenotem našeho království.
Bylo tu plno svìtla, krásy a hudby.
A zase bude!
A
Už nikdy nepadne zemì mého lidu do rukou nepøítele.
Toto mìsto Osgiliath pro sebe opìt zabírá Gondor!
- Gondor! - Gondor!
Pìkný proslov. Výstižný a struèný.
Zbude víc èasu na pití!
Naražte sud! Ti muži mají žízeò!
Dnešek si zapamatuj, bratøíèku.
Dnes je život pìkný.
Co je?
Je tu.
- Nemùže nám dopøát chvilku klidu? - Kde je?
Kde je ten nejlepší z Gondoru? Kde je mùj prvorozený?
Otèe!
Øíkají, že prý jsi pøemohl nepøítele skoro sám.
Pøehánìjí. Vítìzství patøí i Faramirovi.
Nebýt Faramira, tohle mìsto by ještì stálo.
Nemìl jsi za úkol je chránit?
Byl bych je ochránil, ale bylo nás pøíliš málo.
Aha, pøíliš málo.
Prostì jsi nechal nepøítele jen tak pøijít.
Vždycky mì vidíš ve špatném svìtle.
To nemám v úmyslu.
Neuznáváš žádné jeho zásluhy, a pøitom se snaží plnit tvou vùli.
- Miluje tì, otèe. - Neobtìžuj mì s Faramirem,
vím, k èemu se hodí. Skoro k nièemu.
Jsou tu naléhavìjší vìci.
Elrond z Roklinky svolal schùzku.
Nechce øíct proè, ale já uhodl.
Proslýchá se, že se našla zbraò nepøítele.
Jeden prsten.
- Isildurova zhouba. - Padla do rukou elfù.
Každý se jí bude domáhat: Lidé, trpaslíci, èarodìjové.
To nemùžeme pøipustit. Ta vìc musí pøijít do Gondoru.
- Do Gondoru. - Je nebezpeèná, já vím.
Prsten se vždycky bude snažit zkazit srdce menších lidí.
Ale ty, ty jsi silný. A naše nouze je veliká.
Naše krev teèe, naši lidé umírají.
Sauron vyèkává. Shromažïuje nová vojska.
Vrátí se.
A až se vrátí, nebudeme mít sílu ho zastavit.
Musíš jít.
Pøines mi zpátky tento mocný dar.
Ne. Mé místo je tady, u mého lidu. Ne v Roklince.
- Chceš odporovat vlastnímu otci? - Je-li tøeba jít do Roklinky,
- pošli místo nìho mne. - Tebe?
Šance pro Faramira, kapitána Gondoru, aby ukázal, co je zaè.
Myslím že ne.
Svìøím toto poslání jedinì tvému bratrovi.
Tomu, který mì nezklame.
Dnešek si zapamatuj, bratøíèku.
Kapitáne Faramire! Našli jsme toho tøetího.
Musíš se mnou. Hned!
Tam dole.
Vstup do zapovìzeného jezírka znamená trest smrti.
Èekají na mùj rozkaz.
Mám støelit?
Voda nás chladí, to máme rádi, a slaïoušce chutná,
v ní na nás èeká rybiška mìkká a slaïoušce chutná.
Poèkejte. To stvoøení je ke mnì pøipoutáno.
A já k nìmu.
Je to náš prùvodce.
Prosím, nechte mì sejít dolù k nìmu.
Sméagole?
Je tu pán.
Pojï, Sméagole.
Dùvìøuj pánovi. Pojï.
Musíme už jít?
Sméagole, musíš pánovi dùvìøovat. Pojï za mnou.
Pojï.
Pojï, Sméagole. Hodný Sméagol. Tak je to dobøe. Pojï.
Neubližujte mu! Sméagole, neper se, poslouchej mì.
Pánešku!
To staèí.
Kam je vedeš?
Odpovìz.
Sméagole?
Proè pláèeš, Sméagole?
Kru
Ovšemže.
Øíkal jsem ti, že šidí. Že je falešný.
Pánešek je náš pøítel.
- Pánešek nás zradil. - Ne. To není naše vìc.
Nech nás.
- Špinaví hobiti! Ukradli nám to! - Ne. Ne.
Co ukradli?
Mého miláška!
Musíme se odsud dostat. Jdìte.
Zvládnete to.
Použijte Prsten, pane Frodo. Jen tentokrát.
Nasaïte si ho. Zmizte.
Nemùžu.
Mìl jsi pravdu, Same.
Pokoušel ses mi to øíct, ale...
Mrzí mì to.
Prsten se mì zmocòuje, Same.
Jestli si ho nasadím, on mì najde.
Uvidí mì.
Pane Frodo...
To je tedy odpovìï na všechny hádanky.
A tady vás mám v pustinì.
Dva pùlèíky a vojsko mužù, kterým staèí kývnout.
A Prsten moci na dosah.
Pøíležitost pro Faramira, kapitána Gondoru,
aby ukázal, co je zaè.
Ne!
Dost! Nechte ho být! Copak nechápete?
On ho musí znièit! Proto jdeme do Mordoru.
K Ohnivé hoøe!
Osgiliath je napaden. Volají posily.
Prosím. Je to tìžké bøemeno. Nepomùžete mu?
- Kapitáne? - Pøipravte se k odchodu.
Prsten pùjde do Gondoru.
On žije!
Kde je? Z cesty! Já ho zabiju!
Ty jsi ten nejš
Mám z tebe radost, chlapèe.
Gimli, kde je král?
Jdeš pozdì.
Vypadáš strašnì.
Øíkáš velké vojsko?
Celý Železný pas se vyprázdnil.
Kolik jich je?
Nejmíò deset tisíc.
Deset tisíc?
Je to vojsko vychované pro jediný úèel:
Aby znièilo svìt lidí.
Do setmìní jsou tu.
Jen a
A
Budeme krýt pøístupovou cestu a bránu shora.
Žádné vojsko ještì neprorazilo zeï ani nevstoupilo do Hlásky.
Tohle není žádná sebranka tupých skøetù. Jsou to skuruti.
Mají silné brnìní a široké štíty.
Byl jsem v mnoha válkách, mistøe trpaslíku. Vím, jak bránit hrad.
Rozbijí se o tuto pevnost jako voda o skálu.
Sarumanovy hordy budou plenit a pálit, to jsme už vidìli.
Obilí se dá znovu zasít, domy znovu postavit.
Uvnitø tìchto hradeb jim odoláme.
Nepøicházejí znièit rohanskou úrodu a vesnice.
Pøicházejí znièit tento lid. Do posledního dítìte.
Co bys ode mne chtìl? Podívej se na mé muže.
Jejich odvaha visí na vlásku.
Má-li to být náš konec, chtìl bych,
aby stál za vzpomínání.
Vyšli jezdce, mùj pane. Musíš shánìt pomoc.
A kdo pøijde?
Elfové? Trpaslíci?
Nemáme takové pøátele jako ty. Stará spojenectví jsou mrtvá.
- Gondor odpoví. - Gondor?
Kde byl, když padly Západní úvaly? Když nás nepøítel svíral?
Kde byl Gon...?
Ne, pane Aragorne. Jsme sami.
Odveï ženy a dìti do jeskyní.
- Potøebujeme èas k uložení zásob. - Žádný nemáme. Válka zaèala.
Zajistìte bránu.
My enti se už dlouho nestaráme o války lidí a èarodìjù.
Ale nyní se chystá nìco, co se nekonalo už celý vìk.
- Entí sraz. - Co to je?
Shromáždìní.
Shromáždìní èeho?
Buk. Dub. Kaštan. Jasan.
Výbornì. Hodnì jich pøišlo.
Teï musíme rozhodnout, jestli enti pùjdou do války.
Ustupte! Ustupte do jeskyní!
Tak pojïte! Rychle, rychle!
Zálohy rozestavíme podél zdi.
Mohou podporovat luèištníky shora od brány.
Aragorne, musíš si odpoèinout.
Polomrtvý nám nejsi k nièemu.
Aragorne!
Mám prý jít s ženami do jeskyní.
To je èestný úkol.
Starat se o dìti, opatøit jídlo a postele, až se muži vrátí.
Co je to za èest?
Má paní, mùže pøijít èas stateènosti bez slávy.
Ke komu pak bude váš lid vzhlížet jako k poslední ochranì?
- Dovol mi stát po tvém boku. - Nemám moc to naøídit.
Ostatním nenaøizuješ, aby zùstali!
Bojují po tvém boku, protože se s tebou nechtìjí rozlouèit.
Protože tì milují.
Promiò.
Sedláci, kováøi, podomci. To nejsou žádní vojáci.
- Vìtšina vidìla už mnoho zim. - Anebo málo.
Podívejte. Mají v oèích strach.
A právem. Tøi sta... proti deseti tisícùm!
- Mají vìtší nadìji než v Edorasu. - Aragorne, nemohou vyhrát.
Všichni zemøou!
Pak zemøu jako jeden z nich!
Nech ho, chlapèe. Nech ho být.
Každý vesnièan schopný vládnout meèem byl poslán do zbrojnice.
Mùj pane?
Kdo jsem, Gamlingu?
Jsi náš král, pane.
A dùvìøujete svému králi?
Vaši muži vás budou následovat kamkoli, až do konce, mùj pane.
Kamkoli, až do konce.
Kde je teïjezdec a kùò? Kde roh, který pìje?
Jako déš
Na západ odešly naše dny, pøes kopce...
...do stínu.
Jak k tomuhle vlastnì došlo?
Už to trvá hodiny.
Museli už udìlat nìjaké rozhodnutí.
Rozhodnutí? Ne.
Zatím jsme si staèili øíct...
...dobré jitro.
Ale vždy
Pøece se nemùžete radit vìènì.
Neukvapujte se.
Èas se nám krátí!
Postupujte! Na vnìjší zeï.
Dej mi svùj meè.
- Jak se jmenuješ? - Haleth, syn Hámùv, pane.
Lidé øíkají, že noc nepøežijeme.
Že je to beznadìjné.
Tohle je dobrý meè.
Halethe, synu Hámùv...
vždycky je nadìje.
Dosud jsme ti dùvìøovali. Nesvedl jsi nás z cesty.
Odpus
Není co odpouštìt, Legolasi.
Kdybychom mìli èas, nechal bych si to upravit.
Je mi to trochu tìsné pøes prsa.
Tohle není skøetí roh.
Pošlete pro krále. Otevøte bránu.
Jak je tohle možné?
Pøináším vzkaz od Elronda z Roklinky.
Elfové a lidé bývali spojenci. Bojovali a umírali jsme spoleènì.
Pøicházíme dodržet spojenecký slib.
Vítej, Haldire.
Jste velice vítáni.
Jsme hrdí, že budeme zase jednou bojovat po boku lidí.
Mohli jste vybrat lepší místo.
Kéž ti štìstí vydrží i dnešní noc, chlapèe.
- Tví pøátelé jsou s tebou. - Snad také vydrží.
Nemìjte s nimi slitování, oni ho mít nebudou!
- Co se tam dìje? - Mám ti to vyprávìt?
Nebo ti mám najít nìjakou bednu?
Vydržte!
Tak to zaèíná.
Pøipravte se k palbì!
Mají brnìní slabé u krku a pod paží.
Vypus
Zasáhli nìco?
Vyšlete salvu.
Palte!
Pošlete je ke mnì!
Žebøíky!
Výbornì!
Meèe...!
- Legolasi! Už mám dva! - Já sedmnáct!
Žádný špièatý ucho mì nepøekoná!
Devatenáct!
Tak pojïte!
Smíšku.
Právì jsme se dohodli.
Ano?
Sdìlil jsem entímu srazu vaše jména a shodli jsme se,
že nejste skøeti.
- No, to je dobrá novina. - A co Saruman?
O tom jste se už taky dohodli?
- Nebuï zbrklý, mistøe Smìlmíre. - Zbrklý?
Jsou tam naši pøátelé. Potøebují pomoc.
Nemohou tu válku vybojovat sami.
Válku? Ano. Dotýká se nás všech.
Stromù, koøenù i vìtví.
Ale musíš pochopit, mladý hobite,
že vypovìdìt nìco ve staré entštinì trvá dlouho,
a my nikdy neøíkáme nic,
pokud to nestojí za dlouhé povídání.
Sedmnáct! Osmnáct! Devatenáct!
Dvacet! Jednadvacet.
Cesta!
To je všechno? To je celé tvé èarování, Sarumane?
Skol ho, Legolasi!
Zabij ho! Zabij!
Podepøete bránu!
Zadržte je! Stùjte pevnì!
Aragorne!
Gimli!
Do útoku!
Enti tuto bouøi nemohou zadržet.
Musíme to pøestát jako vždycky.
Jak jste se mohli takhle rozhodnout?
Není to naše válka.
Vždy
Nebo ne?
Musíte pomoci. Prosím.
Musíte nìco udìlat.
Jsi mladý a stateèný, mistøe Smíšku.
Ale tvùj úkol už skonèil. Vra
Tøeba má Stromovous pravdu. Nepatøíme sem, Smíšku.
Je to na nás moc velké. Co zmùžeme?
Máme Kraj. Tøeba bychom mìli jít domù.
Ohnì z Železného pasu spálí lesy i v Bralsku a Rádovsku.
A všechno, co bývalo zelené a dobré, bude pryè.
Kraj zanikne, Pipine.
Aragorne! Vra
Do vìže!
Zpátky do vìže!
Haldire! Do vìže!
Co dìláte? Proè pøestáváte?
Do vìže!
Haldire!
Podepøete bránu!
Držte je!
K bránì. Taste meèe!
Z cesty!
Dlouho se už neudržíme!
- Držte je! - Jak dlouho potøebuješ?
Co nejdéle budeš moci.
Gimli!
- Trámy! - Podepøete bránu!
Tak pojï. Dostaneme je.
Je to daleko.
Hoï mì.
Cože?
Nedoskoèím tak daleko! Musíš mì hodit.
- Elfovi to neøíkej. - Ani slovo.
- Držte dveøe! - Z cesty!
- Za mnou, k zátarasu! - Pozor zezadu!
- Hoï sem ještì jeden! - Výš!
Brána povolila!
Gimli! Aragorne! Zpátky!
Aragorne!
Stáhnìte všechny zpátky.
Stáhnìte je.
Ustupte! Zpátky!
Prorazili do hradu! Ústup!
Ústup!
- Honem! Dostaòte je dovnitø! - Do vìže!
Vysadím vás na západní hranici lesa.
Odtamtud si najdete cestu na sever do rodné zemì.
Poèkejte! Zastavte...!
Otoète se... Vezmìte nás na jih.
Na jih? Ale to se dostanete za Železný pas.
Pøesnì tak.
Když pùjdeme na jih, proklouzneme kolem Sarumana bez povšimnutí.
Èím blíž budeme nebezpeèí, tím míò nám uškodí.
To je poslední, co by èekal.
To mi nedává smysl.
Ale vy jste maliècí. Tøeba máš pravdu.
Tak na jih!
Držte se, Krajánci.
Vždycky jdu rád na jih. Pøipadá mi to s kopce.
- Zbláznil ses? Chytí nás. - Nechytí.
Tentokrát ne.
Podívejte! Osgiliath hoøí.
Mordor pøichází.
Prsten Gondor nezachrání. Má jen moc nièit.
Prosím, nechte mì jít.
Rychle!
Faramire! Musíte mì pustit!
Ta myší rodinka, co nìkdy vyleze nahoru, mì hroznì lechtá.
Vždycky se snaží dostat nìkam, kde...
Mnohé z tìch stromù byly mí pøátelé. Znal jsem je od semínka.
- To je mi líto, Stromovousi. - Mìly své hlasy.
Saruman. Tohle by èarodìj nemìl dìlat!
Na tuhle zradu není v žádném jazyce dost silná kletba.
Podívej! Stromy! Pohybují se!
Kam jdou?
Mají nìjaké jednání se skøety.
Se Železným pasem si to vyøídím skalami a kameny.
Jo!
Pojïte, pøátelé moji. Enti jdou do války.
Možná to bude náš konec.
Poslední pochod entù.
Faramire, skøeti zabrali východní bøeh. Je jich spousta.
Do setmìní nás udolají.
Pane Frodo?
On ho pøivolává, Same. Jeho Oko mì už skoro vidí.
Držte se, pane Frodo. Všechno bude v poøádku.
Dopravte je k mému otci.
Povìzte mu, že Faramir posílá mocný dar.
Zbraò, která zmìní náš osud v této válce.
Chcete vìdìt, co se stalo Boromirovi?
Chcete vìdìt, proè zemøel váš bratr?
Pokusil se vzít Frodovi Prsten, aè pøísahal, že ho bude chránit!
Pokusil se ho zabít! Prsten zatemnil vašemu bratrovi rozum!
Pozor!
Pane Frodo?
Jsou tady.
Už pøišli.
Nazgúl!
Zùstaòte tady. Schovejte se.
Kryjte se!
Pevnost je dobyta. Je po všem.
Øíkal jsi, že pevnost nikdy nepadne, dokud ji tví muži brání.
Oni ji stále brání. Umírají pøi její obranì.
Dobývají se dovnitø!
Už jsou za dveømi!
Není jiná cesta, kudy by se ženy a dìti mohly dostat z jeskyní?
Není jiná cesta?
Jedna cesta ven existuje. Vede do hor.
Daleko se ale nedostanou. Skurutù je pøíliš mnoho.
A
Tolik umírání.
Co lidé zmùžou proti tak bezohledné nenávisti?
Vyjeï se mnou.
- Vyjeïme proti nim. - Za smrtí a slávou.
Za Rohan. Za tvùj lid.
Vychází slunce.
Èekej mì na úsvitu pátého dne. Na úsvitu se dívej na východ.
Ano.
Roh Helma Kladiva zazní ve Žlebu ještì jednou...
...naposled. - Ano!
Kéž je toto hodina, kdy spoleènì vytasíme meèe.
Vstøíc hrùzným èinùm.
Do zloby, do zkázy a do rudého svítání!
Vpøed, Eorlovci!
Gandalf.
Král Théoden stojí sám.
Ne sám. Rohirové!
- Ìomer! - Ke králi!
Ano!
Zásah. Pìkný zásah.
Prolomte hráz! Vypus
Pipine! Drž se!
Držte se, hobitci!
Co to dìláte?
Kam jdete?
To jsem já.
Váš Sam.
To nepoznáte svého Sama?
Já to nedokážu, Same.
Já vím. Je to všechno špatnì.
Ani bychom tu nemìli být.
Ale jsme tady.
Je to jako ve velkých pøíbìzích, pane Frodo. V tìch dùležitých.
Byly plné tmy a nebezpeèí.
Èlovìk nìkdy nechtìl znát konec, protože nemohl být š
Jak by mohl svìt zùstat, jaký býval, když se stalo tolik zla?
Vítìzství! Zvítìzili jsme!
Ale nakonec ten stín pomine.
I stín musí skonèit. Pøijde nový den.
A až vysvitne slunce, bude svítit tím jasnìji.
To byly pøíbìhy, které v èlovìku zùstaly, které nìco znamenaly.
I když byl ještì malý a nechápal proè.
Ale myslím, pane Frodo, že teï chápu. Už vím.
Lidi v nich mìli dost možností vrátit se, ale neudìlali to.
Šli dál, protože se nìèeho drželi.
Èeho se držíme my, Same?
V tomhle svìtì ještì je dobro, pane Frodo.
Stojí za to o nìj bojovat.
Myslím, že si koneènì rozumíme, Frodo Pytlíku.
Znáš zákony své vlasti. Zákony svého otce.
Necháš-li je jít, propadneš životem.
Propadl jsem tedy.
Propus
Nechoïte do lesa!
Držte se stranou od stromù!
Koneèný poèet - Ètyøicet dva.
Ètyøicet dva?
Na ušaté elfské princátko to není špatné.
Já už jich mám v kapse tøiaètyøicet.
- Tøiaètyøicet. - Ten už byl mrtvý.
- Ještì sebou škubal. - Škubal sebou...
...protože mìl v mozku zaraženou mou sekyru.
- Nevypadá moc š
Pøesto by odtamtud shora byl docela pìkný výhled.
To ano. Je to parádní sídlo.
Slyšel jsem, že osazenstvo je náramnì dobré.
- Co dìláš? - Nic.
- Svìt se jen vrátil k normálu. - Kdepak.
Mám dìsný hlad.
To jsem zvìdav, jestli tady najdeš nìco slušného k snìdku.
Nejspíš pošlé krysy a plesnivý chleba.
Sarumanova spižírna!
JIŽNÍ ÈTVRTKA
Nevìøím svým oèím.
To není možné.
- Ale ano. - Dolanské listí.
Nejlepší dýmkové koøení v Jižní ètvrtce.
To je perfektní. Každému jeden soudek.
Poèkej.
Nepodìlíme se o nìj se Stromovousem?
Podìlit se?
To ne.
Odumøelé rostliny, víš.
Myslím, že by to nepochopil.
Co kdyby to byl vzdálený pøíbuzný?
Chápu.
Nebuïme zbrklí.
Pøesnì.
Barum.
Tohle je stará stoka.
Jde pøímo pod øekou až na kraj mìsta.
Tam se mùžete schovat v lesích.
Kapitáne Faramire...
...ukázal jste, co jste zaè, pane.
Z tìch nejlepších.
Kraj musí být opravdu skvìlá øíše, mistøe Køepelko.
Zahradníci jsou tam velmi ctìni.
Kudy pùjdete, až se dostanete do lesù?
Glum øíká, že je tam stezka,
nedaleko Minas Morgul, která stoupá strmì do hor.
Cirith Ungol?
- Tak se jmenuje? - Ne.
Ne!
- Ano. - Frodo,
v prùsmycích nad Minas Morgul prý sídlí nìjaká temná hrùza.
- Tamtudy nemùžete jít. - Je to jediná cesta.
Pánešek øíká, že musíme do Mordoru, tak to musíme zkusit.
Musím.
Jdi, Frodo. Jdi s dobrou vùlí všech lidí.
Dìkuji.
A
Tak pojï, drž krok.
Pan Frodo nechtìl, aby ti Hranièáøi ublížili.
To pøece víš, ne?
Snažil se tì zachránit, chápeš?
Zachránit mì?
Tak se není proè zlobit.
- Odpus
Glum, Glum.
Ano, pánešku.
- Miloušci hobitci. - To je od tebe hezké.
Opravdu moc hezké, Glume.
Sauronova zloba bude strašná, jeho odplata rychlá.
Bitva o Helmùv žleb skonèila.
Bitva o Støedozem teprve zaène.
Všechna nadìje je nyní v rukou dvou hobitù nìkde v pustinì.
Rád bych vìdìl, jestli se o nás nìkdy bude vyprávìt nebo zpívat.
Cože?
Jestli lidi nìkdy øeknou: "Vyprávìj o Frodovi a Prstenu."
A já øeknu: "Ano! Ten pøíbìh mám moc rád."
"Frodo byl ohromnì stateèný, viï, tati?"
"Ano, hošku. Nejslavnìjší ze všech hobitù. A to je co øíct."
Ale vynechal jsi jednu z hlavních postav:
Udatného Samvìda. Vyprávìj nám víc o Samovi.
Frodo by se byl bez Sama daleko nedostal.
Pane Frodo, nedìlejte si legraci. Já to myslel vážnì.
Já taky.
Udatný Samvìd.
- Sméagole? - Nebudeme na tebe èekat. Pojï.
Pánešek? Pánešek se o nás stará.
- Pánešek by nám neublížil. - Pánešek porušil slib.
Neptej se Sméagola. Chudášek Sméagol.
Pánešek nás zradil. Zlý. Šidí. Falešný.
Mìli bysme mu zakroutit krk.
Zabít ho! Zabít! Zabít je oba!
A pak si vezmeme miláška a my budeme pánešek!
Ale ten tlustý hobit ví. Poøád má pozorné oèi.
Tak mu je vypíchneme.
Vypíchneme mu oèi a bude se muset plazit.
Jistì...
- Zabijeme je oba. - Jistì. Ne! Ne!
Je to moc nebezpeèné...
- Kde je? Glume? Kde jsi? - Sméagole?
Mohli bysme to nechat na ní.
- Ano, ona by mohla. - Ano, milášku, mohla by.
A pak si ho vezmeme, až budou mrtví.
Až budou mrtví.
Pojïte, hobitci. Máme dlouhou cestu.
Sméagol vám cestu ukáže. Pojïte za mnou.
Pro HD Club upravil moover