RINGENES HERRE
- Du kommer ikke forbi! - Gandalv!
Jeg er Den hemmelige ilds tjener. Jeg behersker Anors flamme.
Vend tilbake til Skyggen!
Mørkets ild blir deg til ingen nytte, du Udüns flamme.
Du kommer ikke forbi!
- Nei! - Gandalv!
- Flykt, tåper! - Nei!
Gandalv!
Hva er det, herr Frodo?
Ingenting.
Det var bare en drøm.
TO TÅRN
- Ser du bunnen? - Nei. Ikke se ned, bare fortsett!
Ta den, herr Frodo!
Herr Frodo!
Jeg tror jeg har funnet bunnen.
Båter og tau og alt mulig rart. Det er ikke naturlig. Ikke noe av det.
- Hva har du her? - Ingenting. Bare litt krydder.
- I tilfelle vi skulle steke kylling. - Steke kylling?
- En vet aldri. - Sam. Kjære Sam.
Det er spesielt. Det er det beste saltet i hele Hobsyssel.
Ja, det er spesielt.
Det er en liten bit hjemmefra.
Vi kan ikke la det henge så noen kan følge etter.
Hvem vil følge etter oss her, herr Frodo?
Det er synd og skam. Jeg fikk det av fru Galadriel. Ekte alvetau.
Det kan ikke hjelpes. Jeg har knytt knuten, så den løsner ikke.
Ekte alvetau.
Mordor. Det stedet i Midgard vi ikke vil ta i nærmere øyesyn.
Stedet vi prøver å komme til. Og som vi ikke når.
Vi må se det i øynene, herr Frodo. Vi har gått oss vill.
Jeg tror ikke Gandalv mente at vi skulle ta denne veien.
Det var mye han ikke mente skulle skje.
Men det skjedde likevel.
Herr Frodo?
- Er det ringen? - Den blir tyngre.
- Har vi noe mat igjen? - La meg se.
Å, ja. Fint. Lembas. Og se!
Enda mer lembas.
Jeg er ikke så glad i utenlandsk mat, men alvematen er ikke så verst.
Det skal mye til for å ta fra deg motet, Sam.
De uværsskyene gjør kanskje det.
Dette ser forunderlig kjent ut.
Det er fordi vi har vært her før. Vi går i ring.
For en fæl lukt! Det er sikkert en myr i nærheten. Lukter du det?
Ja. Jeg lukter det også.
Vi er ikke alene.
Tyvene. Tyvene.
De svinske små tyvene.
Hvor er den? Hvor er den?
De stjal den fra vårs.
Min kosteligssste.
Vi forbanner dem. Vi hater dem.
Den er våres, er den. Og vi skal ha den.
Dette er Stikk. Du har sett den før en gang. Har du ikke, Gollum?
Slipp, ellers skjærer jeg strupen over på deg.
Det brenner! Det brenner vårs!
Det er iskaldt! Det er alver som har snodd det!
- Ta det av vårs! - Stille!
Dette går ikke! Hver eneste ork i Mordor hører dette spetakkelet.
- La oss binde ham og gå fra ham. - Nei! Det tar livet av vårs.
Du fortjener ikke annet!
Kan hende fortjener han å dø.
Men nå som jeg ser ham, føler jeg medynk med ham.
Vi er snill mot dem hvis de er snill mot vårs.
Ta det av vårs.
Vi sverger at vi gjør som du vil. Vi sverger.
Det finnes ikke et løfte du kan gi meg som jeg kan stole på.
Vi sverger at vi skal tjene herren av den kosteligssste.
Vi sverger på den kosteligssste. Gollum, gollum.
Ringen er forrædersk. Den vil binde deg til ditt ord.
Ja. På den kosteligssste.
På den kosteligssste.
Jeg tror deg ikke!
- Ned med deg! - Sam!
Han prøver å lure oss. Slipper vi ham løs, struper han oss mens vi sover.
- Du kan veien til Mordor. - Ja.
Du har vært der før.
Ja.
Du skal føre oss til Den svarte porten.
Til porten, til porten, sier herren! Ja!
Nei! Vi vil ikke gå tilbake. Ikke dit. Ikke til Ham.
De kan ikke tvinge oss. Gollum, gollum.
Men vi sverget å tjene herren over den kosteligste.
Nei! Der er det bare aske og støv og tørst.
Avgrunner, avgrunner. Og orkser, mange tusen orkser.
Og hele tiden øyet som stirrer.
Hei! Kom tilbake. Kom tilbake!
Hva var det jeg sa? Han har stukket av, skurken. Det var noe til løfte.
Denne veien, hobbitser. Følg meg.
Munti. Munti!
Dere er sene.
Vår herre er utålmodig. Han vil ha sysselrottene.
Jeg tar ikke imot ordre fra orkemark.
Sarumann vil få sin pris. Vi skal levere dem til ham.
Munti! Munti! Du må våkne!
Vennen min er syk. Gi ham litt vann. Vær så snill!
Jaså, er han sjuk? Gi ham litt medisin!
Hold opp!
Han tåler ikke medisinen sin!
- La ham være! - Hvorfor? Vil du ha litt? Ikke?
Så hold munnen lukket.
- Munti. - Hei, Pippin.
- Du er skadd. - Alt i orden. Jeg bare later som.
Jeg klarte å narre deg også.
Ikke vær redd, Pippin.
- Hva er det? Hva er det du lukter? - Menneske.
- De er på sporet av oss. - Aragorn!
- Sett opp farten! - Videre!
De har økt farten.
De må ha fått ferten av oss. Skynd dere!
Kom, Gimli!
I tre dager har vi fulgt dem uten mat og uten hvile.
Og ingen andre spor enn det bar mark forteller.
Ikke faller Lóriens løv i fånytte.
De er kanskje ennå i live.
Mindre enn én dag foran oss.
Kom, Gimli! Vi tar inn forspranget!
Langdistanse er ikke min styrke. Dverger er sprintere.
Vi er farlige på korte avstander.
Rohan, hesteherrenes rike.
Det er noe underlig på ferde her.
Onde makter setter fart i dem og legger hindringer for oss.
- Legolas! Hva ser alveblikket ditt? - Urukene dreier mot nord-øst.
- De tar hobbitene med til Jarnagard. - Sarumann.
Verden endrer seg.
Hvem har styrke til å stå imot hærene fra Jarnagard-
- og Mordor?
Til å stå imot Sauron og Sarumanns mektige krefter-
- og de to tårnenes forbund?
Sammen, Sauron, min herre, skal vi herske i Midgard.
Den gamle verdenen skal brenne i industriens flammer.
Skogene skal falle.
En ny verdensorden skal reise seg.
Vi skal drive krigsmaskinen med sverd, -
- spyd og orkenes jernnever.
Jeg vil ha dem væpnet og klare om to uker.
De er for mange. Vi har ikke midler til å væpne dem så fort.
Bygg en dam og la ovnene brenne dag og natt.
Vi har ikke nok ved til ovnene!
Fangornskogen ligger utenfor dørterskelen vår.
Brenn den ned.
- Vi vil kjempe for deg. - Sverg på det.
Vi vil dø for Sarumann!
Hestefolket drev dere vekk fra hjemlandet deres og opp i åsene-
- hvor dere måtte leve av steingrunn!
Ta tilbake det de stjal fra dere. Brenn hver eneste landsby!
Vi må bare fjerne våre motstandere.
Det begynner i Rohan.
For lenge har bøndene der motstått deg, men ikke nå mer.
Éothain!
Ta med deg søsteren din.
Far sier at Éothain ikke får ri Garold. Han er for stor.
Dere må ri til Edoras og slå alarm. Forstår du?
- Ja, mor. - Jeg vil ikke dra, mor.
Jeg finner dere der, Freda.
Skynd dere!
Dra, barn.
Rohan faller snart, min herre.
Théodred! Finn kongens sønn!
- Dette skal Mordor få svi for. - De kommer ikke fra Mordor.
Éomer! Her borte!
Han lever!
Théodred.
- Din sønn er alvorlig skadet. - Orker lå i bakhold.
Forsvarer vi ikke vårt land, tar Sarumann det med makt.
Det er løgn.
Sarumann den Hvite har alltid vært vår venn og forbundsfelle.
Orker ferdes fritt i landet vårt.
Uhindret dreper de som de lyster.
De bærer Sarumanns hvite hånd.
Hvorfor plager du et allerede tynget sinn med dette?
Kan du ikke se...
...at din onkel er lei av misnøyen?
- Krigshissingen. - Krigshissing?
Når ble du kjøpt av Sarumann? Hva var prisen han lovte deg?
At du skulle få din andel når alle menn var døde?
For lenge har du sett på min søster. For lenge har du voktet hennes steg.
Du ser mye, Éomer, sønn av Eomund.
For mye.
Fra nå av er du forvist fra kongedømmet Rohan.
Viser du deg, blir du drept.
Du har ingen makt her. Dine ordre har ingen betydning.
Det er ikke jeg som beordrer dette. Det gjør kongen.
Han underskrev den i morges.
Fortsett å puste. Det er det viktigste. Pust.
De løper som om de ble pisket fram av sin hersker.
Vi går ikke et skritt lenger før vi har fått en hvil.
Tenn bål!
Munti. Munti!
Jeg tror det var dumt å forlate Hobsyssel, Pippin.
Hva er den lyden?
Det er trærne.
Husker du Gammelskogen i ytterkanten av Bukkenland?
Det ble sagt at noe i vannet fikk trærne til å bli uvanlig store-
- og komme til liv.
Trærne kunne hviske og snakke til hverandre.
Til og med røre seg!
Jeg er skrubbsulten. Vi har bare fått markspist brød i tre dager.
Ja. Hvorfor kan vi ikke få litt kjøtt i skrotten?
Hva med disse her? De er ferske.
De skal ikke etes.
Hva med beina deres? Dem trenger de ikke.
De ser gode ut.
Unna!
Sarumann vil ha fangene levende og like hele.
Levende?
Hvorfor levende? Er de fine å leke med?
De har et hemmelig alvevåpen. Herren vil bruke det i krigen.
- De tror vi har ringen. - Finner de ut sannheten, er vi døde.
La oss se hva de har med seg!
Ser ut som det er kjøtt på menyen igjen.
Pippin. Kom!
Bare rop etter hjelp.
Skrik. Ingen kan hjelpe dere nå.
Pippin!
Morgenen er rød. Det er blitt spilt blod i natt.
Ryttere fra Rohan! Hva nytt fra Marken?
Hva fører en alv, en mann og en dverg til Rittermark? Svar, men fort!
Gi meg navnet ditt, hestemester, så skal jeg gi deg mitt.
Jeg skulle hugd hodet av deg om det hadde stått litt høyere over bakken.
Da var du død før hugget falt.
Jeg er Aragorn, Arathorns sønn.
Dette er Gimli, Glóins sønn, og Legolas fra Skogriket.
Vi er venner av Rohan og av Théoden, din konge.
Théoden skjelner ikke mellom venn og fiende lenger.
Ikke sitt eget blod heller.
Sarumann har forgiftet kongens sinn og gjort krav på landet.
Mennene i mitt følge sverger troskap til Rohan.
For det er vi blitt forvist.
Den hvite trollmannen er slu.
Han vandrer hit og dit som en gammel mann i kutte og kappe.
Spionene hans smyger seg gjennom alle garn.
Vi er ikke spioner.
Vi forfølger en gruppe uruk-hai. De har tatt to venner til fange.
Vi drepte gruppen med uruk-hai i natt.
- Var det hobbiter blant dem? - De er små, som barn i deres øyne.
Vi etterlot ingen levende.
Vi la åtslene i en haug og brente dem.
Døde?
Jeg beklager.
Hasufel! Arod!
Måtte hestene bære dere til bedre skjebner enn sine forrige herrer.
Far vel.
Let etter vennene deres, men ikke ha for høye forhåpninger.
Håpet har forlatt vårt land.
Vi rir nordover!
Det er et av de små beltene deres.
Vi sviktet dem.
En hobbit lå her.
Og her en til.
De krøp.
Hendene var bundet.
Repene ble skåret over.
De løp her.
De ble forfulgt.
Beltet!
Løp!
Sporene fører vekk fra kampplassen.
Og inn i Fangornskogen.
Fangorn? Hvilken galskap drev dem dit inn?
Jeg tror vi har ristet ham av oss.
Jeg skal rive innvollene ut av dere!
Kom hit!
Trær. Vi klatrer opp i et tre.
Han er borte.
Munti!
Jeg skal skjære markhøl i magan din.
Løp, Munti!
Småorker! Burárum.
- Treet snakker, Munti! - Tre? Jeg er ikke noe tre.
- Jeg er en ent. - En trehyrde. En skoggjeter.
Ikke snakk til det. Ikke oppmuntre det!
Noen kaller meg Treskjegg.
- Hvilken side er du på? - Jeg er ikke på noens side.
For ingen er på min side, vesle ork.
Ingen bryr seg om skogen lenger.
Vi er ikke orker, vi er hobbiter!
Hobbiter?
Jeg har aldri hørt om hobbiter før.
Det høres ut som orkestreker, synes na jeg.
De kommer med ild. De kommer med økser.
Gnager, biter, knekker, hakker og brenner.
De ødelegger og raner til seg. Forbannede utysker.
Du forstår ikke! Vi er hobbiter. Halvinger. Sysselfolk!
Kanskje er dere det, kanskje ikke.
Det vet Den hvite trollmannen.
"Den hvite trollmannen"?
Sarumann...
Se! Vi har ført dere ut.
Skynd dere, hobbitser.
Veldig heldig at vårs fant dere.
Snill hobbit.
Det er en myr! Han har ført oss uti en sump!
Sumpene, ja.
Kom, herre. Vi skal lede dere på trygge stier gjennom skodda.
Kom, hobbiter. Kom! Vi skynder oss.
Jeg fant den, gjorde jeg, veien gjennom sumpmarkene.
Orker bruker den ikke. De vet ikke om den.
De går rundt, i mil etter mil.
Kom, fort. Forsiktige og raske som skygger må vi være.
Det er for stille her. Vi har verken hørt eller sett fugler på to dager!
Ingen fugler å spise.
Ingen knaselige fugler.
Vi er helt utsultet! Helt utsultet er vi, kosteligste.
Vær så god.
Hva er det dere spiser? Er det godt?
Dere prøver å kvele vårs!
Vi kan ikke ete hobbitsmat!
Vi må sulte!
- Sult, da. Det er like bra. - Grusomme hobbit.
Han bryr seg ikke om at vårs sulter.
Han bryr seg ikke om at vårs dør!
Ikke som herren.
Herren bryr seg.
Herren vet.
Ja, kosteligssste.
Når den får taket på oss...
...slipper den oss aldri fri.
Ikke rør meg!
Det er døde ting der. Det er døde fjes i vannet!
Alle døde, alle råtne.
Alver, menn og orkser.
Det sto et stort slag for lenge siden.
Daudemyrene. Ja, det er det de heter.
Denne veien. Ikke følg lysene.
Forsiktig! Ellers vil hobbitsene møte de døde-
- og få sine egne små lys.
Frodo!
- Gollum? - Ikke følg lysene!
- Gollum! - Herr Frodo! Er alt i orden?
Ssså blank. Ssså vakker.
Å, kosteligssste.
- Hva sa du? - Herren bør hvile.
Herren bør spare på kreftene.
- Hvem er du? - Må ikke spørre vårs om det.
- Gandalv sa at du var av elvefolket. - Kald i ben, fjernt fra kjente len.
- Livet ditt var en trist historie. - Kan intet se når måne er i ne.
Du var ikke så forskjellig fra en hobbit en gang, var du vel...
...Sméagol?
Hva kalte du meg?
Det var navnet ditt en gang for lenge siden.
Navnet mitt. Navnet mitt!
Sméagol!
- Svarte ryttere! - Gjem dere!
Kom, Frodo!
Skynd dere! De ser oss!
- Jeg trodde de var døde. - Døde? De kan ikke drepes, nei.
Skrømt! Skrømt på vinger!
De roper på den. De roper på den kosteligste.
Herr Frodo. Det går bra.
Skynd dere, hobbitser. Den svarte porten er nær.
Orkeblod.
Dette er underlige spor.
Luften er tett her inne.
Denne skogen er gammel. Svært gammel.
Full av minner.
Og vrede.
Trærne snakker med hverandre.
Gimli! Senk øksen.
De har følelser, min venn.
Alvene begynte det. De vekket trærne og lærte dem å snakke.
Snakkende trær.
Hva snakker trær om?
Konsistensen på ekornskitt?
Det er noe der ute.
Hva er det?
Den hvite trollmannen nærmer seg.
Ikke la ham snakke. Da trollbinder han oss.
Vi må handle raskt.
Dere følger fotefarene til to unge hobbiter.
- Hvor er de? - De var her dagen før i går.
De møtte noen de ikke ventet å møte. Er det en trøst?
Hvem er du?
Vis hvem du er!
Det er ikke mulig.
Tilgi meg. Jeg trodde du var Sarumann.
Jeg er Sarumann.
Eller Sarumann slik han skulle ha vært.
Du falt.
Gjennom ild og vann.
Fra det dypeste hull til den høyeste tinde sloss jeg mot den.
Til slutt kastet jeg ned min fiende og knuste ham mot fjellsiden.
Mørket oppslukte meg.
Jeg gikk meg vill hinsides tanker og tid.
Stjernene gikk i ring, -
- og hver dag var lang som en mannsalder på jorden.
Men det var ikke slutten. Jeg følte livet røre seg i meg igjen.
Jeg er blitt sendt tilbake for å fullføre min oppgave.
Gandalv.
Gandalv?
Ja...
Det var det jeg het en gang.
Gandalv Grå. Slik lød navnet mitt.
Gandalv.
Jeg er Gandalv den Hvite.
Nå møtes vi igjen. Idet strømmen vender.
En del av ferden er over, en annen begynner.
Vi må fare til Edoras, og tiden er knapp.
Det er langt til Edoras.
- Kongen av Rohan er syk. - Og sykdommen er vanskelig å bøte.
Har vi løpt hele denne veien fånyttes?
Skal vi la hobbitene være igjen i denne fæle, mørke, trebefengte...
Jeg mener denne sjarmerende... ganske sjarmerende skogen.
Det var ingen tilfeldighet som førte Munti og Pippin til Fangornskogen.
Sterke krefter har slumret her i mange ar.
Munti og Pippins komme blir som småsteiner som starter et skred.
På ett vis har du ikke forandret deg.
Du snakker fremdeles i gåter.
Det vil skje noe som ikke har skjedd siden Alders tid.
Entene vil våkne til live.
- Og de vil merke at de er sterke. - Sterke?
- Det er jammen godt. - Så slutt å syte, mester dverg.
Munti og Pippin er trygge. Mye tryggere en du kommer til å bli!
Den nye Gandalv er sannelig mer gretten enn den gamle.
Det er en av mearas, om ikke mitt blikk er hildret av trolldom.
Skuggfaks.
Han er høvding over alle hester.
Han har vært min venn på mang en farefull ferd.
Å, Rowan min
Jeg så deg skinne
En vakker sommerdag
På ditt hode
Så gyllenrød var kronen du bar så høyt
- Det er et vakkert vers. - Er det langt igjen?
Du må ikke forhaste deg slik. Du vil kanskje si at det er langt.
Hjemmet mitt ligger dypt inne i skogen, -
- nær foten av fjellene.
Jeg sa til Gandalv at jeg skulle føre dere i sikkerhet.
Og i sikkerhet skal jeg føre dere.
Jeg tror nok at dere vil like det neste også.
Det er et av mine egne vers.
Under taket av døsige...
...løv, der trærnes drømmer...
...folder seg ut Når skogens sal står sval og grønn
Og vinden flyr fra vest
Da kom til meg
Kom hjem til meg
Og si mitt land er...
...best
Å.
Sov, små syslinger.
La dere ikke forstyrre av nattens lyder.
Sov til morgengry.
Jeg har mye å ordne i skogen.
Det er mange å tilkalle. Mange som må komme.
Det ligger en skygge over Fangorn.
Tiden nærmer seg da alle skoger skal visne.
Den slørete skyggen i øst begynner å ta form.
Sauron ønsker ingen rivaler.
Fra toppen av Barad-dür vokter øyet hans uopphørlig.
Men ennå er han ikke så mektig at han ikke føler frykt.
Tvilen gnager ham. Ryktene har nådd ham.
Númenors arving lever.
Sauron frykter deg, Aragorn.
Han frykter det du kan bli.
Derfor vil han slå hardt og nådeløst til mot menneskene.
Han vil bruke marionetten Sarumann for å ødelegge Rohan.
Krigen kommer. Rohan må forsvare seg.
Det er vår utfordring. Rohan er svakt.
Kongens sinn styres av Sarumann.
Han har sterk innflytelse over kongen.
Sauron og Sarumann strammer løkken.
Men trass i all deres list har vi en fordel.
Ringen forblir skjult.
At vi vil ødelegge den har ikke streifet dem engang.
Fiendens våpen nærmer seg Mordor i hendene på en hobbit.
Hver dag kommer den nærmere ilden i Dommedags berg.
Vi må stole på Frodo nå.
Alt avhenger av at han ferdes raskt og i ytterste hemmelighet.
Det var riktig av deg å forlate ham.
Frodo må klare dette alene.
Han er ikke alene. Sam ble med ham.
Gjorde han det? Gjorde han virkelig det? Godt.
Godt, godt.
Mordors svarte port.
Trøste og bære.
Gammel"n ville sagt et og annet om han så oss nå.
Herren sier: "Før meg til Mordor."
- Snille Sméagol gjør som herren sier. - Ja.
Hva nå?
Vi kan ikke komme forbi den.
Se på porten. Den åpner seg!
Jeg ser en vei ned.
- Sam! - Nei!
Herre!
- Jeg ber deg ikke om å bli med, Sam. - Jeg vet det, herr Frodo.
- Alvekapper skjuler oss nok ikke der. - Nå!
Nei, herre! De fanger dere! De fanger dere!
Ikke ta den med til Ham!
Han vil ha den kosteligste. Han ser etter den hele tiden.
Og den kosteligste vil tilbake til Ham.
Men vi må ikke la Ham få den.
Nei! Det er en annen vei. En hemmeligere og mørkere vei.
- Hvorfor har du ikke nevnt det før? - Herren har ikke spurt.
- Han pønsker på noe. - Er det en annen vei inn til Mordor?
Ja. Det er en sti og noen trappetrinn-
- og så en tunnel.
- Han har ført oss så langt, Sam. - Nei, herr Frodo!
Han har holdt ord.
Nei!
- Vis oss veien, Sméagol. - Snille Sméagol hjelper alltid.
Hallo?
Treskjegg?
- Hvor er det blitt av ham? - Jeg hadde en herlig drøm.
Det var en svær tønne med pipeurt, og vi røykte alt. Og så...
...ble du kvalm.
Jeg kunne gitt mye for litt Gammel Tobby.
Hørte du det?
Der var det igjen. Det er noe som ikke stemmer her.
- Du snakket treisk! - Nei da. Jeg bare strekte meg litt.
- Du er høyere. - Enn hva da?
- Enn meg! - Jeg har alltid vært høyest.
Pippin. Alle vet at jeg er høyest, og at du er kortest.
Nå må du gi deg, Munti. Hvor høy er du? Ikke mer enn 1,07 meter.
Mens jeg, jeg nærmer meg 1,09.
1,11!
Én meter og elleve centimeter!
Du har gjort noe.
- Munti, ikke...! - Jeg vil ha litt jeg også!
Treskjegg sa at du ikke skulle drikke det.
Det kan være farlig! Gi meg den!
Munti!
Nei!
Vekk med dere! Dere skal ikke våkne.
Spis jord. Grav dypt. Drikk vann.
Sov, nå.
Vekk med dere. Kom.
Skogen er i ferd med å våkne. Det er ikke trygt her.
Trærne er blitt ville og farlige.
Sinnet koker i hjertene deres.
Mørke er tankene deres. Sterkt er hatet.
De vil skade dere hvis de kan.
Det er for få av oss igjen.
For få enter igjen til å gjete dem.
Hvorfor er dere så få når dere har levd så lenge? Fins det entbarn?
Burárum. Det har ikke kommet noen entinger på forferdelig mange år.
- Hvorfor ikke? - Vi mistet entmakene.
- Så leit. Hvordan døde de? - De døde ikke.
Vi mistet dem. Og nå finner vi dem ikke igjen.
Dere har vel ikke sett noen entmaker i Hobsyssel?
Jeg har nok ikke det. Har du, Pippin?
Hvordan ser de ut?
Det husker jeg ikke lenger.
Edoras og Meduselds gylne hall.
Der bor Théoden, kongen av Rohan.
Hans sinn er formørket.
Sarumann har stor makt over kong Théoden.
Herre konge. Din sønn er død.
Herre konge?
Onkel?
Vil du ikke se ham?
Vil du ikke gjøre noe?
Vei deres ord. Vent ingen varm velkomst.
Han må visst ha dødd i løpet av natten.
For en tragedie for kongen å miste sin eneste sønn og arving.
Hans bortgang må være tung for deg å bære, -
- særlig nå som din bror har sviktet deg.
La meg være alene, din snok!
Du er alene.
Hvem vet hva du har betrodd til mørket.
Når du har våket alene om natten.
Når livet ditt ser ut til å skrumpe inn, -
- og veggene i værelset ditt kryper stadig nærmere.
Som et bur som holder et vilt dyr fanget.
Så vakker.
Så kald.
Som en vårmorgen som fremdeles klynger seg til vinterkulden.
Dine ord er som gift.
En finner mer munterhet i graven.
Dere kan ikke komme inn med våpen, Gandalv Gråfell.
Det er Grima Ormtunges ordre.
Staven din.
Du vil vel ikke ta fra en gammel mann vandrerstaven hans?
Herre. Gandalv Grå kommer.
Elendighetens sendebud.
En møter mindre høviskhet under dine tak for tiden...
...kong Théoden.
Han er ikke velkommen her.
Hvorfor skulle jeg ønske deg velkommen...
...Gandalv Stormkråke?
Et rimelig spørsmål, herre konge.
Sen er timen...
...da denne taskenspilleren velger a vise seg.
Láthspell er navnet jeg gir deg. Svart nytt er en mørk gjest.
Ti! Hold tvetungen i ro bakom tennene!
Jeg har ikke trosset ild og død for å veksle spitord med en orm.
Staven hans. Jeg ba dere ta fra ham staven!
Théoden...
...sønn av Thengel!
For lenge har du sittet i skyggen.
Var jeg deg, ville jeg holdt meg i ro.
Hør på meg!
Jeg opphever forbannelsen.
Her har du ingen makt, Gandalv Grå.
Jeg vil trekke deg ut, Sarumann, som gift fra et sår.
Vent!
Forsvinner jeg, dør Théoden.
Du vil drepe verken meg eller ham.
Rohan er mitt!
Forsvinn.
Jeg kjenner ansiktet ditt.
Éowyn.
- Gandalv? - Trekk på ny pusten i frisk luft.
Mørke har drømmene mine vært i senere tid.
Fingrene dine ville bedre husket sin styrke-
- dersom de holdt om sverdet ditt.
Jeg har bare tjent deg, min herre!
Dine hekserier tvang meg ned på alle fire som et dyr.
Ikke send meg fra din side!
Nei, herre konge! La ham gå.
Det er blitt spilt nok blod for hans skyld allerede.
Slipp meg fram!
Hill kong Théoden!
Hvor er Théodred?
Hvor er min sønn?
Simbelmynë.
De har vokst på mine forfedres gravplass til all tid.
Nå skal de dekke min sønns grav.
Akk, at jeg skulle leve i så onde tider.
De unge går under, og de gamle blir igjen.
At jeg skulle få se mitt hus gå til grunne i min egen levetid.
Du kan ikke klandre seg selv for Théodreds død.
Ingen foreldre skulle måtte begrave sine barn.
Han var sterk mens han levde.
Sjelen hans vil finne veien til dine forfedres haller.
Westu hál.
Ferthu Théodred.
De fikk ingen forvarsler. De var ubevæpnet.
Nå farer villmennene gjennom Vestfold og brenner for fote.
- Stakker, stuer, trær. - Hvor er mor?
Dette er bare en forsmak på terroren Sarumann vil slippe løs.
Han er sterkere nå, for han drives av sin frykt for Sauron.
Ri ut og møt ham.
Trekk ham vekk fra kvinner og barn. Du må kjempe.
2000 av dine menn rir nordover i dette øyeblikk.
Éomer er lojal mot deg. Hans menn vil komme og kjempe for sin konge.
De er altfor langt unna nå.
Éomer kan ikke hjelpe oss.
Jeg vet hva dere ønsker. Men jeg vil ikke påføre mitt folk mer lidelse.
Jeg ønsker ikke krig.
Krigen er her, om du ønsker det eller ei.
Sist jeg så etter, var Théoden konge i Rohan, ikke Aragorn.
Hva akter så kongen å gjøre?
Kongen beordrer byen å evakuere.
Vi søker tilflukt i Helmsdjupet.
Ta ikke med dere annet enn det aller nødvendigste.
De flykter til fjellet når de skulle blitt for å slåss!
Hvem andre enn kongen kan forsvare dem?
Han gjør det han mener er best. Helmsdjupet har vært redningen før.
Det fins ingen utvei der. Théoden går rett i en felle.
Han tror han fører dem i sikkerhet, men de vil bli massakrert.
Théoden har sterk vilje, men jeg frykter for ham.
Jeg frykter for Rohan.
Han vil trenge deg, Aragorn.
Rohans folk vil trenge deg.
- Forsvarsverket deres må holde. - Det vil det.
Den grå pilegrimen ble jeg kalt.
I 300 mannsaldre har jeg vandret på jorden, og nå har jeg ikke tid nok.
Jeg håper jeg vil lykkes.
Se etter meg når solen renner den femte dagen.
Se mot øst ved daggry.
Hesten er halvgal. Du kan ikke gjøre noe med den.
Han heter Brego.
Han tilhørte fetteren min.
Du har et kongelig navn.
Jeg har hørt om alvemagi, men jeg ventet det ikke av en mann fra nord.
Du snakker som om du var av deres folk.
Jeg levde i Kløvendal en tid.
Slipp hesten løs. Han har sett nok krig.
Gandalv den Hvite. Gandalv dåren.
Vil han ydmyke meg med sin nyvunne fromhet?
Det var tre i følget hans.
En alv, en dverg og en mann.
Du stinker hest.
En mann?
- Var han fra Gondor? - Nei, fra nord.
Han var nok en av dúnedains ferdamenn. Klærne var enkle.
Men han bar en underlig ring.
To slanger med smaragdøyne.
Den ene slukte den andre, som hadde en krone av gullblomster.
Barahirs ring.
Så Gandalv Gråfell tror at han har funnet Isildurs arving.
Gondors tapte konge. Han er en dåre.
Slektslinjen ble brutt for lenge siden.
Det er uviktig. Menneskenes verden vil falle. Det begynner med Edoras.
Jeg er rede, Gamaling. Hent hesten min.
Slaget er ikke tapt.
Vi vil vende tilbake.
Du kan håndtere et sverd.
Kvinner av mitt folk har kunnet forsvare seg i uminnelige tider.
Jeg frykter verken død eller smerte.
Hva frykter du da?
Et bur.
Å bli holdt bak gitter til jeg slutter å kjempe imot-
- og all higen etter verd har forsvunnet.
Du er en ekte datter av konger.
En av Rohans skjoldmøyer.
Jeg tror ikke det blir din skjebne.
Théoden blir ikke i Edoras.
Byen er utsatt, og det vet han. Han vil forvente et angrep.
De vil flykte til Helmsdjupet, Rohans festning.
Det er en farlig vei gjennom fjellene.
Det vil gå langsomt.
Det vil være kvinner og barn blant dem.
Send ut ulverytterne.
Ikke gå for langt i forveien, din slask!
Hvorfor gir du ham oppnavn? Hvorfor kritiserer du ham hele tiden?
Fordi...
Han er ikke annet enn løgn og bedrag.
Det er bare ringen han bryr seg om.
Du aner ikke hva den har gjort med ham. Hva den gjør fremdeles.
- Jeg vil hjelpe ham, Sam. - Hvorfor det?
Fordi jeg må tro at han kan bringes tilbake.
- Du kan ikke redde ham, herr Frodo. - Hva vet du om det? Ingenting!
Unnskyld, Sam. Jeg vet ikke hvorfor jeg sa det.
Det vet jeg.
Det er ringen.
Du kan ikke rive øynene fra den. Jeg har nok sett deg.
Du spiser ikke. Du sover nesten ikke.
Den overmanner deg. Du må stå imot!
Jeg vet hva jeg må gjøre. Ringen ble gitt til meg.
Det er min oppgave! Min og min alene.
Hører du ikke deg selv? Hører du ikke hvem du likner?
Vårs vil ha den. Vårs trenger den.
Må ha den kosteligssste.
De stjal den fra vårs. De sssvinske små hobbitsene.
De er slemme, forræderske og falssske!
Nei, ikke herren.
Jo, kosteligste. Falsk!
De vil lure deg, skade deg og lyve!
Herren er vennen min.
Du har ingen venner. Ingen liker deg.
Jeg hører ikke. Jeg hører ikke!
- Du er en løgner og en tyv! - Nei.
Morder!
- Gå bort. - "Gå bort"?!
Jeg hater deg. Jeg hater deg!
Hvor ville du vært uten meg?
Jeg reddet vårs. Det gjorde jeg.
Vi overlevde takket være meg!
Ikke nå mer.
Hva sa du?
Herren passer på vårs nå.
Vi trenger deg ikke.
Hva?
- Gå nå og kom aldri tilbake. - Nei!
Gå nå og kom aldri tilbake!
Vi ba ham om å gå sin vei, og vekk ble han, kosteligste!
Borte, borte, borte! Sméagol er fri!
Se. Se hva Sméagol har funnet!
De er unge. De er møre og deilige.
Spis dem. Spis dem!
Du gjør ham kvalm når du oppfører deg slik!
Det er bare én måte å spise kanin på!
Hva er det du gjør? Tåpelige, fete hobbit!
- Du ødelegger dem! - Det er jo nesten ikke kjøtt på dem.
Vi trenger noen gode pottiser.
Hva er pottiser, kosteligste?
Poteter. Kok dem, mos dem, bruk dem i stuing.
Deilige, store, gylne potetbiter sammen med stekt fisk.
- Det kunne selv ikke du sagt nei til. - Jo, det kunne vårs.
Ødelegge fin fisssk sånn.
Gi vårs den rå og ssssprellende.
Så kan du ha poteten din for deg selv.
Du er håpløs.
Herr Frodo?
- Hvem er de? - Onde menn, Saurons tjenere.
De skal til Mordor. Den mørke samler alle styrker.
Det er ikke lenge igjen. Snart er Han rede.
- Rede til hva? - Til å gå til krig.
Den siste krigen som vil kaste skygge over hele verden.
- Vi må fortsette. Kom, Sam. - Herr Frodo!
Se!
Det er en olifant!
Dette vil ingen hjemme tro på.
Sméagol?
Vi har oppholdt oss her for lenge.
Kom, Sam!
Vi er bare uskyldige ferdafolk!
Det fins ikke ferdafolk her. Bare slike som tjener Mørkets tårn.
Vi er ute på et hemmelig ærend.
De som slåss mot fienden, bør ikke hindre oss.
Fienden?
Hans pliktfølelse var nok ikke mindre enn din.
Hva het han?
Hvor kom han fra?
Var han virkelig ond innerst inne?
Hvilke løgner og trusler førte ham ut på den lange marsjen hjemmefra?
Han ville nok heller ha blitt der han var. Og levd i fred.
Krigen dreper både venn og fiende. Bind hendene deres.
En ser ikke mange dvergkvinner.
De er så like menn i stemme og utseende at en ofte tar feil.
Det er skjegget.
Dette har gitt opphav til teorien om at dvergkvinner ikke fins, -
- og at dverger oppstår fra hull i bakken!
Det er jo aldeles tåpelig.
Slapp av, ingen panikk.
Det var med vilje. Det var en dvergavstigning.
Jeg har ikke sett niesen min smile på svært lenge.
Hun var bare jentungen da faren ble drept av orker.
Moren bukket under for sorgen.
Deretter måtte hun varte opp kongen alene og i økende frykt.
Dømt til å tjene en gammel mann som skulle elsket henne som en far.
Gimli.
Jeg har lagd litt stuing. Det er ikke mye, men det er varmt.
Takk.
Det er godt.
Onkel fortalte meg noe underlig.
Han sa at du red i krigen sammen med Thengel, min bestefar.
Han må ta feil.
Kong Théoden har god hukommelse. Han var en liten gutt da.
Da må du være minst 60 år.
70. Du kan ikke være 80!
87.
Du er en dúnedain. En etterkommer av Númenor, velsignet med langt liv.
- Dere skal ha gått inn i legenden. - Noen av oss lever ennå.
Nordariket ble knust for lenge siden.
Jeg er lei for det. Bare spis.
Aftenstjernens lys er uforanderlig.
Jeg kan gi det til den jeg ønsker.
Likesom hjertet mitt.
Sov nå.
Jeg sover.
Dette er en drøm.
Da er det en god drøm.
Sov nå.
Du fortalte meg en gang...
...at denne dagen skulle komme.
Dette er ikke slutten, det er begynnelsen. Du må følge Frodo.
Det er din skjebne.
Min skjebne er skjult for meg.
Den ble bestemt for lenge siden.
Du kan ikke tvile nå.
Arwen...
Hvis du ikke tror på noe annet...
...må du tro på dette...
...og pa oss.
Hvor er kvinnen som ga deg det smykket?
Vår tid her er omme.
Arwens tid er omme. La henne gå. La henne bli med skipene vestover.
La henne ta med seg kjærligheten til deg til De udødelige land.
Der blir den blott et minne.
- Min datter skal ikke dø her. - Hun tror det fortsatt fins håp.
Du holder henne her. Hun hører hjemme blant sitt folk.
Er det slik du ville reise din vei?
Trodde du at du kunne forsvinne grytidlig uten at noen ville se deg?
Jeg kommer ikke tilbake.
Du undervurderer kampevnen din. Du kommer tilbake.
- Jeg snakker ikke om død i kamp. - Hva snakker du om da?
Du kan få et annet liv.
Fjernt fra krig, sorg og fortvilelse.
Hvorfor sier du dette?
Jeg er dødelig, du er av alveætt.
Det var en drøm, Arwen. Ingenting annet.
Jeg tror deg ikke.
Dette tilhører deg.
Det var en gave.
Behold det.
Herre?
Hun seiler til De udødelige land sammen med sitt folk.
Hva er det?
- Háma? - Jeg er ikke sikker.
En speider!
- Hva er det? - Ulveryttere! Vi blir angrepet!
Alle ryttere foran i rekkene!
- Før folket til Helmsdjupet. - Jeg kan slåss!
Nei!
Du må gjøre dette for meg.
Følg meg!
Forover!
Søk dere til dalføret!
Hold sammen!
Før det pene fjeset ditt til øksen min!
Den var min!
Stinkende vesen.
Aragorn!
Aragorn?
Fortell, så blir pinen kort.
Han er død.
Han raste utfor klippen.
Du lyver!
Sett de skadde på hestene. Jarna- gards ulveryttere kommer tilbake.
La de døde ligge.
Kom.
- Helmsdjupet! - Der er Helmsdjupet!
Vi er reddet!
Vi er reddet, jomfru Éowyn.
- Mor! - Freda!
- Hvor er resten? - Dette er alt vi fikk med oss.
- Ta det med inn i hulene. - Gi plass for kong Théoden!
Gi plass for Théoden! Gi plass for kongen!
Dere er så få.
Vårt folk er trygt. Vi har betalt for det med mange liv.
Jomfru Éowyn.
Aragorn, hvor er han?
Han falt.
Sett alle styrker bak murene. Slå for porten og sett ut vakter.
Hva med de som ikke kan slåss, kvinner og barn?
Før dem inn i hulene.
Sarumanns arm må ha blitt lang om han tror han kan nå oss her.
Helmsdjupet har én svakhet.
Yttermurene er av stein, -
- men det er en liten stikkrenne helt nede ved bakken.
Hvordan kan ild ødelegge stein?
Hva slags verktøy kan få en hel mur til å rase?
Hvis muren brytes, vil Helmsdjupet falle.
Om den brytes, må det mange tusen soldater til for å storme kongen.
- Titusener. - Det fins ingen så stor hær, herre.
En ny makt er i ferd med å reise seg.
Dens seier er nær.
I natt vil jorden bli dynket av blodet til Rohans folk.
Marsjer mot Helmsdjupet!
Ikke la noen slippe levende fra det.
Til krig!
Menneskene vil ikke få se morgengryet.
- Se! Det ryker i sør. - Det stiger alltid røyk...
...fra Jarnagard nå for tiden.
En gang vandret Sarumann rundt i skogene mine.
Men nå er hans sinn fylt av metall og tannhjul.
Han bryr seg ikke om det som gror lenger.
Hva er det?
Det er Sarumanns hær. Krigen har begynt.
Måtte Valarenes gunst beskytte deg.
Arwen. Tiden er inne.
Skipene drar til Valinor. Reis nå før det er for sent.
Jeg har tatt mitt valg.
Han vender ikke tilbake.
Hvorfor blir du når alt håp er ute?
Det fins fortsatt håp.
Hvis Aragorn overlever denne krigen, vil dere likevel være atskilt.
Blir Sauron slått og Aragorn konge, og alt du håper blir virkelighet...
...må han likevel smake dødelighetens bitre frukt.
Om det blir ved sverd eller av alderdom vil Aragorn dø.
Da vil ingenting kunne trøste deg-
- eller lindre smerten ved hans bortgang.
Han vil dø-
- som et bilde på den prakt som var menneskenes konger-
- i uutslokkelig glans før verden brast.
Men du, min datter...
Du vil leve videre i mørke og tvil.
Som en stjerneløs vinternatt.
Her vil du leve, bundet av din sorg-
- under de eldende trærne.
Til verden har forandret seg og alle dine livsår er brukt opp.
Arwen...
Det fins ingenting for deg her. Bare døden.
Er du ikke glad i meg også, Arwen?
Jo, jeg er glad i deg, far.
Fiendens makt blir større.
Sauron vil bruke Sarumann for å knuse Rohans folk.
Jarnagard er sluppet løs.
Saurons øye vender seg mot Gondor.
Menneskenes siste frie kongedømme.
Krigen mot dette landet vil komme brått.
Han fornemmer ringens nærvær.
Ringbærerens styrke svinner fra hjertet hans.
Frodo begynner å forstå...
...at ferden vil kreve livet hans. Det vet du.
Du har forutsett det.
Det var sjansen vi tok.
Når mørket brer om seg, får ringen sterkere vilje.
Nå arbeider den intenst for å finne tilbake til menneskene.
Menneskene som så lett lar seg forføre av dens krefter.
Gondors unge kaptein kan bare strekke ut hånden og ta ringen, -
- og så vil verden falle.
Den er nær nå. Så nær ved å nå sitt mål.
Sauron vil ha herredømme over alt liv på jorden-
- helt ut til verdens ende.
Alvenes tid er omme.
Skal vi overlate Midgard til sin egen skjebne?
Lar vi dem stå alene?
- Hvilke tidender har du? - Sarumann har angrepet Rohan.
Théodens folk har flyktet til Helmsdjupet.
Vi må vokte våre egne grenser. Sauron samler en hær.
- Fiender strømmer til Porten. - Hvor mange?
- Flere tusen kommer hver dag. - Hvem dekker elven i nord?
Vi har trukket 500 menn ut fra Osgiliath. Vi kan ikke forsvare byen.
Sarumann angriper fra Jarnagard, Sauron fra Mordor.
Krigen vil komme fra begge kanter. Gondor er svakt.
Sauron vil slå til snart. Og han vil slå hardt.
Han vet at vi ikke har styrke til å stå imot ham.
- Mennene sier dere er orkespioner. - Nei, nå må du gi deg!
Er dere ikke spioner, hva er dere så?
- Snakk. - Vi er hobbiter fra Hobsyssel.
Jeg er Frodo Lommelun, dette er Samvis Gamgod.
- Livvakten din? - Gartneren hans.
Og hvor er den snikende vennen deres?
Den smygende karen. Han så lite tillitvekkende ut.
Det var ingen andre.
Vi dro ut fra Kløvendal med sju følgesvenner.
Én mistet vi i Moria.
To var av mitt folk. Det var en dverg og en alv også.
Og to menn. Aragorn, Arathorns sønn og Boromir fra Gondor.
Er du venn av Boromir?
Ja. Jeg regner meg som det.
Da ville du vel sørge om du hørte at han var død?
Død? Hvordan? Når?
Som en i hans følge burde du vite det.
Har noe skjedd Boromir, vil vi gjerne vite det.
Hornet hans ble skylt opp på elvebredden for seks dager siden.
Det var kløyvd i to.
Hjertet mitt sier at det er sant.
Han var min bror.
Boromir!
Denne byen var en gang juvelen i vårt kongerike.
Et sted der lys, skjønnhet og musikk rådet.
Slik skal det atter bli!
La Mordors hærer vite dette:
Mitt folks land skal aldri falle i fiendehender igjen!
Osgiliath er krevd tilbake til Gondor!
Til Gondor! Til Gondor!
God tale. Kort og konsis.
Det gir oss mer tid til å drikke.
Kom med ølet! Karene er tørste!
Husk denne dagen, lillebror. I dag er livet godt.
- Hva er det? - Han er her.
Kan han ikke gi oss et øyeblikks fred?
Hvor er den beste mann i Gondor, min førstefødte?
Far!
Du overvant visst fienden alene.
En overdrivelse. Faramir var også med på å sikre seieren.
Det er hans skyld at byen er i ruiner. Du skulle beskytte den.
Det ville jeg gjort, men vi var for få.
Du lot fienden spasere inn og forsyne seg.
- Du bringer vanry over mitt navn. - Jeg ønsker det ikke slik.
Du levner ham aldri noen ære selv om han prøver å glede deg.
- Han setter deg høyt, far. - Faramir har jeg liten nytte av.
Vi har viktigere saker å drøfte.
Elrond av Kløvendal har innkalt til rådsmøte. Jeg vet hva det gjelder.
Det ryktes at fiendens våpen er blitt funnet.
Den ene ringen?
- Isildurs bane. - Den har havnet i alvehender.
Alle vil gjøre krav på den. Mennesker, dverger og trollmenn.
Vi kan ikke la det skje. Den må komme til Gondor!
- Gondor? - Det er farlig.
Ringen vil prøve å forderve svake menns hjerter, men du er sterk!
Og vi er hardt trengt. Vårt folks blod spilles.
Vårt folk dør!
Sauron ser tiden an. Han kaller inn flere styrker.
Han kommer tilbake. Og da vil vi stå maktesløse.
Du må dra!
Gi meg denne mektige gaven.
Min plass er her hos mitt folk, ikke i Kløvendal.
- Vil du trosse din egen far? - Send meg til Kløvendal i hans sted.
Deg? Å, jeg forstår.
Så Faramir, kaptein av Gondor, kan få vise hva han er gjort av.
Jeg tror ikke det. Denne oppgaven betror jeg bare til din bror.
Han som ikke vil svikte meg.
Husk denne dagen, lillebror.
Kaptein Faramir.
Vi har funnet tredjemann.
Du må bli med meg nå.
Der nede.
Det er dødsstraff for å nærme seg Den forbudte kulp.
De venter på mine ordre.
Skal jeg skyte?
Stein og dam er deilig og klam
Så saftig og god Vi tar en risk
Og fanger en fisk så saftig og god
Vent.
Dette vesenet er bundet til meg.
Og jeg til ham.
Han er veiviseren vår.
La meg gå ned til ham.
Sméagol!
Din herre er her.
Kom, Sméagol.
Stol på herren. Kom!
Må vi gå nå?
Du må stole på herren, Sméagol. Følg meg. Kom!
Kom.
Kom, Sméagol. Snill Sméagol.
Kom.
Ikke gjør ham noe! Ikke kjemp imot, Sméagol!
Herre!
Det er nok.
Hvor fører du dem?
Svar!
Sméagol...
Hvorfor gråter du, Sméagol?
De onde mennene skader vårs. Herren lurte vårs.
Selvfølgelig gjorde han det.
Jeg sa at han var ussel.
Jeg sa at han var falsk.
Herren er vår venn.
Herren sviktet vårs!
Nei! Ikke hans sak.
La vårs være!
Sssvinske små hobbitser! De stjal den fra oss!
Nei!
Hva stjal de?
Min kosteligssste!
Vi må vekk herfra! Gå, du. Gå nå!
Du kan klare det.
Bruk ringen. Bare denne gangen.
Sett den på og forsvinn.
Jeg kan ikke.
Du hadde rett, Sam.
Du prøvde å si det til meg.
Jeg er lei for det.
Ringen overmanner meg.
Setter jeg den på, finner Han meg.
Da ser Han.
Herr Frodo!
Så dette er svaret på alle gåtene.
Her i ødemarken har jeg dere.
To halvinger og en hærskare menn som gjør som jeg vil.
Maktens ring innen rekkevidde.
En sjanse for Faramir, kaptein av Gondor...
...til å vise hva han er gjort av.
Nei!
Stans! La ham være!
Forstår du ikke?
Han skal ødelegge den! Vi er på vei til Mordor.
Vi skal til Ildberget.
Osgiliath angripes. De ber om forsterkninger.
Jeg ber deg. Den er en så stor byrde.
Kan du ikke hjelpe ham?
- Kaptein? - Forbered avgang.
Ringen skal bli i Gondor.
- Han lever! - Hvor er han?
Unna! Jeg skal drepe ham!
Du er den heldigste, mest utspekulerte-
- og dumdristige mann jeg noensinne har kjent!
- Velsigne deg, gutt. - Gimli. Hvor er kongen?
Du kommer sent.
Du ser ikke ut.
- En hærskare, sier du? - Hele Jarnagard er tømt.
- Hvor mange? - Minst 10000.
- 10000? - Hæren er skapt med ett mål for øye.
A legge menneskenes verden øde.
De kommer hit når kvelden faller på.
La dem komme.
Menn og sterke gutter som kan bære våpen må være klare til kvelden.
Vi kan dekke veien og porten ovenfra.
Ingen hær har trengt gjennom muren eller satt sin fot i Hornborg.
Dette er ikke en bande vettløse orker. Det er uruk-hai.
De har tykke rustninger og brede skjold.
Jeg har kjempet i mang en krig, mester dverg.
Jeg kan forsvare min egen borg.
De vil angripe festningen som bølger mot stein.
Sarumanns horder vil plyndre og brenne. Det har vi sett før.
Korn kan sås på ny, hus kan bygges opp igjen.
Innenfor disse murene vil vi overleve dem.
De vil ikke ødelegge avling og hus, men Rohans folk.
Hva vil du jeg skal gjøre? Se på mennene mine.
Motet deres henger i en tynn tråd.
Skal dette bli vårt endelikt, skal det bli så storslagent-
- at det er verdt å minnes.
Send ut ryttere, herre konge. Du må tilkalle hjelp.
Hvem ville komme oss til unnsetning? Alver? Dverger?
Vi har ikke slike venner som du.
De gamle forbundene er døde.
- Gondor vil svare. - Gondor!
Hvor var Gondor da Vestfold falt og vi var kringsatt av fiender?
Hvor var Gon...?
Nei, Aragorn.
Vi står alene.
- Få kvinner og barn ned i hulene. - Vi må ha mer tid.
Vi har ikke tid. Krigen er over oss.
Sikre porten.
Vi enter har ikke brydd oss om menn og trollmenns kriger-
- på en svært lang stund.
Men nå er noe i ferd med å skje-
- som ikke har skjedd på lang tid.
Entating.
- Hva er det? - En samling.
En samling av hva?
Bøk, eik, kastanje, ask... Godt, godt.
Mange har kommet.
Nå må vi bestemme om entene skal gå til krig.
Gå ned i hulene!
Vi plasserer reservetroppene langs muren. De kan støtte bueskytterne.
Du må hvile, Aragorn.
Du er til ingen nytte om du er halvdød.
Aragorn!
- Jeg må følge kvinnene til hulene. - Det er en ærefull oppgave.
A passe barn og finne sengeplasser til alle. Gir slikt anerkjennelse?
Det vil komme en tid for mot uten anerkjennelse.
Hvem skal ditt folk se opp til på den siste skanse?
- La meg stå ved din side. - Det kan ikke jeg beordre.
Du beordrer ikke de andre til å bli.
De slåss ved din side fordi de ikke vil skilles fra deg.
Fordi de elsker deg.
Tilgi meg.
Bønder, hovslagere og stallgutter.
De er ikke soldater.
- De fleste har sett for mange vintre. - Eller for få.
De er redde. Jeg ser det i øynene deres.
Og det har de god grunn til. 300 mot ti tusen!
De har større håp her enn i Edoras.
Dette er en kamp de ikke kan vinne. De kommer til å dø!
Da dør jeg som en av dem!
La ham gå, gutt. La ham være.
Alle som kan håndtere et sverd er blitt sendt til rustkammeret.
Herre konge?
Hvem er jeg, Gamaling?
Du er vår konge.
Har du tillit til din konge?
Dine menn, herre konge, vil følge deg uansett hvordan det ender.
Uansett hvordan det ender.
Hvor er hesten og rytteren?
Hvor er hornet som gjallet?
De er borte, som regnet i fjellene.
Som vinden over engene.
Dagene har gått ned i vest...
... bak åsene...
... og inn i skyggene.
Hvordan kunne dette skje?
- Det har pågått i timevis. - De må ha bestemt noe nå.
Bestemt noe? Nei.
Vi er nettopp blitt ferdige med å si...
...god morgen.
Men det er kveld allerede! Dere kan ikke bruke evig lang tid!
- Ikke ha slik hastverk. - Tiden løper fra oss!
Gi meg sverdet ditt.
- Hva heter du? - Haleth, sønn av Háma, herre.
Mennene sier at vi ikke vil overleve natten.
De sier at det er håpløst.
Dette er et godt sverd...
...Haleth, sønn av Háma.
Det fins alltid håp.
Vi har stolt på deg så langt. Du har vist deg tilliten verdig.
Tilgi meg. Det var galt å fortvile.
Det er ingenting å tilgi, Legolas.
Hadde vi tid, ville jeg fått denne tilpasset.
Den strammer over bringen.
Det er ikke et orkehorn!
Hent kongen. Apne porten!
- Hvordan er dette mulig? - Jeg har bud fra Elrond i Kløvendal.
Det fantes et forbund mellom alver og mennesker en gang.
For lenge siden kjempet og døde vi side om side.
Vi kommer for å hedre det forbundet.
Dere er svært velkomne.
Vi er stolte over å kjempe side om side med mennesker igjen.
Du kunne valgt et bedre sted.
Vi får håpe hellet ditt varer natten igjennom.
- Vennene dine er med deg, Aragorn. - Vi får håpe de holder ut natten.
Barn av Iluvatar! Vis dem ingen nåde, -
- for ingen nåde vil bli vist dere.
- Hva er det som skjer der ute? - Skal jeg beskrive det?
Eller skal jeg finne noe du kan stå på?
Ikke skyt!
Det begynner.
Gjør klar!
Brynjene er svakest ved halsen og under armene.
Skyt!
Traff de noe?
- Gi dem en salve. - Skyt!
Gjør klar! Skyt!
Send dem hit!
Stiger!
Bra.
Sverd!
- Legolas! To allerede! - Jeg er oppe i 17!
Ingen spissører skal få slå meg!
19!
Munti!
Vi er akkurat blitt enige om...
Ja?
Jeg har fortalt navnene deres til Entatinget.
Og vi er blitt enige om...
...at dere ikke er orker.
Det er godt nytt.
Hva med Sarumann? Har dere kommet fram til noe om ham?
Ikke ha slikt hastverk, herr Muntiadok.
Hastverk? Vennene våre er der ute.
De trenger vår hjelp. De kan ikke utkjempe denne krigen alene.
Krigen, ja. Den påvirker oss alle. Tre, rot og kvist.
Men du må forstå, unge hobbit...
Det tar lang tid å si noe på gammelentisk.
Og vi sier aldri noe...
...om det ikke er verdt å ta...
...lang tid å si det.
17. 18. 19!
20. 21.
22 og 23!
Veien!
Er dette alt? Er dette alt du kan trylle fram, Sarumann?
Fell ham, Legolas!
Drep ham! Drep ham!
Forsterk porten!
Stå imot!
Aragorn!
Gimli!
Skyt!
Angrip!
Entene kan ikke holde stormen tilbake.
Vi må stå den over som vi alltid har gjort.
Hvordan kan dere bestemme dere for det?
Dette er ikke vår krig.
Dere er også en del av verden!
Er dere ikke?
Dere må være snille å hjelpe!
Dere må gjøre noe.
Du er ung og modig, mester Munti.
Men din rolle i denne historien er over.
Dra hjem igjen.
Kanskje Treskjegg har rett.
Vi hører ikke til her. Dette er altfor stort.
Hva kan vi gjøre?
Vi har Hobsyssel. Kanskje vi bør dra hjem.
Jarnagards flammer vil spre seg.
Skogene i Løyndabygd og Bukkenland vil brenne.
Alt som er grønt og godt i verden vil forsvinne.
Da vil ikke Hobsyssel finnes mer, Pippin.
Aragorn! Trekk tilbake til borgen! Få mennene vekk derfra!
Til borgen!
Trekk tilbake til borgen!
Haldir! Til borgen!
Hva gjør dere? Hvorfor stopper dere?
Trekk tilbake til borgen!
Forsterk porten!
Til porten. Trekk sverdene!
Gi plass!
Vi klarer ikke å stå imot så mye lenger.
- Hold dem tilbake! - Hvor lang tid trenger du?
Så lang tid du kan gi meg!
- Tømmer! - Forsterk porten!
- Kom igjen, vi kan ta dem! - Avstanden er stor.
- Hiv meg. - Hva?
Jeg klare ikke hoppe, du må hive meg.
- Ikke si det til alven. - Jeg sier ikke et ord.
- Forsterk porten! - Unna! Følg meg til barrikaderingen.
- Sett en her! - Høyere!
Porten er tapt!
Gimli! Aragorn! Kom dere vekk!
Aragorn!
Trekk alle tilbake. Trekk dem tilbake!
Trekk tilbake! Trekk tilbake!
De har brutt gjennom! Borgen er åpen.
Retrett!
- Få dem innenfor! - Inn i borgen!
Jeg tar dere med til vestgrensen av skogen.
Dere kan komme dere nordover til hjemtraktene deres derfra.
Vent! Stopp. Stopp!
Snu. Snu og ta oss med sørover.
Sørover? Men da må dere ta dere forbi Jarnagard.
Ja. Hvis vi går sørover, kan vi smyge oss usett forbi Sarumann.
Han vil ikke vente seg at vi kommer så nær fare.
Jeg ser ingen fornuft i det.
Men dere er jo svært små. Kanskje du har rett.
Da går vi sørover.
Hold dere fast, små syslinger.
Jeg liker å gå sørover. Det føles som om jeg går i nedoverbakke.
Er du fra vettet? Vi blir tatt!
Nei, det blir vi ikke. Ikke denne gangen.
Se.
- Osgiliath brenner. - Mordor har kommet.
Ringen vil ikke redde Gondor.
Den har bare makt til å ødelegge. La meg gå.
Skynd dere.
Faramir! Du må la meg gå!
De små skogmusfamiliene kiler forskrekkelig når de klatrer på meg.
De prøver alltid å finne steder der de...
Mange av disse trærne var vennene mine.
Vesener jeg har kjent siden de var små nøtter.
- Jeg er lei for det, Treskjegg. - De hadde egne stemmer.
Sarumann!
En trollmann bør vite bedre!
Det fins ingen forbannelser på alvers, enters eller menneskers mål-
- som yter dette sviket rettferdighet.
Se på trærne! De beveger seg!
- Hvor skal de? - De skal ha et oppgjør med orkene.
Og jeg skal ha et oppgjør med Jarnagard, med fjell og stein.
Ja!
Kom, mine venner. Entene går til krig.
Det er sannsynlig at vi går vår egen undergang i møte.
Entenes siste marsj.
Faramir! Orkene har tatt østbredden. De er mange.
Innen kvelden er vi overmannet.
- Herr Frodo! - Den roper på Ham.
Hold ut, herr Frodo.
Før dem til min far.
Si til ham at Faramir sender ham en mektig gave.
Et våpen som vil endre vårt hell i krigen.
Vet du hva som hendte med Boromir? Vil du vite hvorfor din bror døde?
Han ville ta ringen. Istedenfor å beskytte Frodo, ville han drepe ham.
Ringen drev din bror til vanvidd!
Pass opp!
Herr Frodo?
De er her.
De har kommet.
Nazgül!
Bli her. Hold deg ute av syne.
Søk dekning!
Festningen er tatt. Det er over.
Du sa den aldri ville falle så lenge dine menn forsvarte den.
De forsvarer den! De har dødd for den!
De bryter seg inn!
De er innenfor porten!
Fins det ingen andre utganger fra hulene?
Fins det ingen annen utgang?
Det fins en vei som fører inn i fjellet. Men de kommer ikke langt.
Be kvinner og barn gå innover i fjellet! Barrikader døren!
Så mange falne.
Hva kan menn gjøre mot så avsindig hat?
Ri ut med meg.
- Ri ut og møt dem. - For død og ære.
For Rohan.
- For ditt folk. - Solen står opp.
Se etter meg når solen renner den femte dagen.
Ved daggry, se mot øst.
Ja.
Helm Hammerhånds horn skal gjalle i djupet...
...en siste gang.
La dette bli timen da vi trekker sverd sammen.
Fram til slagdåd.
Rakt nå mot raseri, ruin og morgenrøde.
Fremad, eorlingas!
Gandalv.
Kong Théoden står alene.
Ikke alene. Rohirrim!
- Éomer. - For kongen!
Det var et utmerket kast.
Bryt demningen! Slipp elven løs!
Pippin! Hold deg fast!
Hold dere fast, hobbiter!
Hva er det du gjør?
Hvor skal du?
Det er meg.
Det er Sam.
Kjenner du ikke igjen Sam?
Jeg makter ikke dette, Sam.
Jeg vet det. Det er helt galt.
Vi skulle aldri i verden vært her.
Men det er vi.
Det er som i de store historiene. De virkelig viktige.
De er fulle av mørke og farer.
Stundom vil en ikke vite slutten, for hvordan kan den bli lykkelig?
Hvordan kan verden bli som før når så mye grusomt har hendt?
Seier! Vi har seiret!
Men til sjuende og sist er skyggene forgjengelige.
Selv mørket må fare.
En ny dag vil komme.
Og når solen atter skinner, vil den skinne enda klarere.
Det er de historiene en husker. Det er de som betyr noe.
Selv om en var for liten til å forstå hvorfor.
Men jeg tror, herr Frodo, at jeg forstår... Jeg vet det nå.
Folk i de historiene kunne stadig snu, men de gjorde det ikke.
De fortsatte videre.
For de trodde på noe.
Hva skal vi tro på, Sam?
At det fins noe godt i verden. Og det er verdt å kjempe for.
Jeg tror at vi omsider forstår hverandre, Frodo Lommelun.
Du kjenner til landets lover. Din fars lover.
Lar du dem gå, må du bøte med livet.
Så får jeg gjøre det.
Slipp dem fri.
Ikke gå inn i skogen! Ikke nærm dere trærne!
Det endelige tallet ble 42.
Jaså, 42?
Det er slett ikke verst for en spissøret alveprins.
Jeg sitter ganske godt på den 43.
- 43. - Han var allerede død.
Han sprellet.
Det er fordi øksen min er begravd i nervesystemet hans!
- Han ser ikke spesielt fornøyd ut. - Nei, Munti.
- Utsikten må være fin derfra. - A, ja. Det er et staselig sted.
Betjeningen skal visst være flink.
- Hva holder du på med? - Ingenting. Alt er som før igjen.
Nei. Jeg er skrubbsulten.
Her fins det vel bare døde rotter og muggent brød.
Se!
- Jeg tror ikke mine egne øyne. - Det kan ikke være sant!
- Det er det. - Langebotns blad.
- Fineste pipeurt i Sørfjerdingen. - Perfekt. En tønne hver.
Vent litt. Syns du vi skal dele det med Treskjegg?
Nei.
Døde planter og alt det der. Jeg tror ikke han ville forstå det.
Det kan være en fjern slektning.
Å, jeg forstår. Ikke forhast deg.
Akkurat. Barum!
Dette er det gamle kloakksystemet. Det leder ut av byen.
- Dere er i skjul i skogen. - Kaptein Faramir...
Du har vist hva du er gjort av.
- Det edleste stoff. - Sysselet må være et fint rike...
...der gartnere er holdt så høyt i ære.
- Hvilken vei skal dere ta? - Gollum sier at det går en sti...
...nær Minas Morgul som går innover i fjellene.
Cirith Ungol?
- Er det navnet? - Nei. Nei!
- Jo. - Frodo.
En mørk redsel befinner seg i passene over Minas Morgul.
- Dere kan ikke gå den veien. - Det er den eneste veien.
Herren sier at vi skal til Mordor, sa vi ma prøve.
Jeg må gjøre det.
Så gå, Frodo. Gå med gode ønsker fra alle gode menn.
Måtte døden innhente deg raskt hvis du fører dem i fare.
Prøv å holde følge.
Herr Frodo ville ikke at menneskene skulle skade deg. Det vet du vel?
- Han prøvde å redde deg. - Redde meg?
Du bærer vel ikke nag? Er det tilgitt og glemt?
Nei, nei. Jeg bærer ikke nag. Gollum, gollum.
Ja, herre.
- Snille hobbiter. - Det er hyggelig av deg, Gollum.
Saurons vrede blir grusom og gjengjeldelsen snar.
Kampen om Helmsdjupet er over.
Kampen om Midgard er i ferd med å begynne.
Vårt håp ligger hos to små hobbiter.
Et sted ute i ødemarken.
Jeg lurer på om vi vil bli nevnt i sanger og historier.
Jeg lurer på om folk vil si: "Fortell historien om Frodo og Ringen."
"Ja, det er en av yndligshistoriene mine!"
"Frodo var veldig modig. Ikke sant, far?"
"Ja. Den berømteste av alle hobbiter, og det sier ikke så lite."
Du har utelatt en av hovedpersonene: Samvis den standhaftige.
Jeg vil høre mer om ham.
Frodo ville ikke kommet langt uten Sam.
Du skal ikke gjøre narr, herr Frodo. Jeg var alvorlig.
Det var jeg også.
"Samvis den standhaftige."
- Sméagol! - Vi venter ikke på deg. Kom!
Herren passer på oss.
Herren vil ikke skade oss.
Herren brøt løftet sitt.
Ikke be Sméagol om det. Stakkars, stakkars Sméagol.
Herren forrådte vårs.
Ond. Slu. Falsssk! Vi bør vri nakken om på ham.
Drepe ham. Drepe ham! Drepe begge.
Og så tar vi den kosteligssste.
Da blir vi herren!
Men den tykke hobbiten vet. Øynene følger meg alltid.
Da stikker vi dem ut.
Tar ut øynene hanses. Får han til å krype.
Ja, ja, ja!
Drep begge to.
Ja! Nei!
Det er for farlig. For farlig!
Hvor er han? Hvor er du, Gollum?
Vi kan la henne gjøre det.
Ja, hun kan gjøre det.
Ja, kosteligssste. Det kan hun.
Og så tar vårs den når de er døde.
Når de er døde. Hysj.
Kom, hobbitser. Det er langt igjen. Sméagol viser vei.
Følg meg.