Verden har ćndret sig.
Jeg mćrker det i vandet.
Jeg mćrker det i jorden.
Jeg lugter det i luften.
Meget af det, som engang var, er gĺet tabt.
For der er ingen af dem, som lever i dag, der husker det.
RINGENES HERRE
Det hele begyndte, da de store ringe blev smedet.
Tre blev givet til Elverfolket. De klogeste og smukkeste vćsner.
Syv blev givet til dvćrgenes herrer.
Bjergsalenes store minefolk og hĺndvćrkere.
Og ni ringe blev skćnket til menneskene, -
- som begćrer magt over alt andet.
I disse ringe lĺ styrken og viljen til at herske over hver race.
Men de blev alle bedraget.
For der blev smedet endnu en ring.
I Mordor, i Dommedagsbjergets ild, -
- smedede fyrst Sauron herskerringen over dem alle.
Og i denne ring nedlagde han sin grusomhed, sin ondskab -
- og sit begćr efter at herske over alt levende.
Én ring er over dem alle.
Et efter et faldt Midgĺrds frie folk ind under Ringens magt.
Men der var nogle, som holdt stand.
Det sidste forbund af mennesker og elverfolk drog mod Mordors horder.
Og pĺ Dommedagsbjergets skrĺning kćmpede de for Midgĺrds frihed.
Sejren var nćr.
Men ringens kraft kunne ikke knuses.
Men netop i det řjeblik, da alt hĺb syntes ude, -
- greb Isildur, kongens sřn, sin fars svćrd.
Sauron, de frie folks fjende, blev besejret.
Ringen gik til Isildur, -
- som fik denne ene chance for at knuse ondskaben.
Men menneskers hjerter fordćrves let.
Og Herskerringen har sin egen vilje.
Den fřrte Isildur i dřden.
Og noget, som ikke skulle have vćret glemt, gik tabt.
Historien blev en legende, og legenden blev en myte.
Og i 2500 ĺr var Ringen gĺet i glemme.
Indtil den fik chancen...
... for at fange en ny bćrer.
Min dyrebare.
Ringen gik til Gollum, -
- som tog den med ned i gangene under Tĺgebjergene.
Og der opslugte den ham.
Den kom til mig. Min egen. Min hřjtelskede. Min egen.
Min dyrebare.
Ringen skćnkede Gollum et unaturlig langt liv.
I 500 ĺr forgiftede den hans sind.
Og der, i Gollums triste grotte, ventede den.
Mřrket gled atter ind over skovene.
Rygterne gik om en skygge i Řst. Der hviskedes om en navnlřs rćdsel.
Og Herskerringen forstod...
... at dens time nu var inde.
Den forlod Gollum.
Men sĺ skete der noget, som Ringen ikke havde planlagt.
Den blev samlet op af det mest undseelige vćsen af alle.
Hvad er det?
En hobbit. Bilbo Sćkker fra Herredet.
En ring.
Min dyrebare er borte!
For den tid kommer snart, -
- da alle andres skćbne ligger i hobbitternes hćnder.
Den 22. september i ĺr 1400.
Efter Herredets tidsregning.
Sćkkedyb i Hobbitrup i Vesterfjerding.
Herredet i Midgĺrd.
I verdens tredje alder.
EVENTYRET OM RINGEN
"Ud og hjem igen."
"En hobbithistorie af Bilbo Sćkker."
Hvor skal jeg begynde?
Ĺh ja...
"Angĺende hobbitter..."
"Hobbitterne har haft deres hjem i Herredet i mange ĺrhundreder."
"De er godt tilfredse med at holde sig pĺ afstand af De Stores verden."
"Midgĺrd vrimler jo med utallige mystiske skabninger."
"Sĺ hobbitter synes ubetydelige."
"De regnes jo hverken for store krigere -
- eller meget kloge vćsner."
Der er nogen ved dřren, Frodo.
"Der er dem, der mener, at hobbitters ene lidenskab er mad."
"Det er nu ikke helt retfćrdigt."
"Vi dyrker ogsĺ řlbrygningens kunst og nyder at ryge en god pibeurt."
"Men det, som vi holder mest af, -
- er fred og ro og dyrkning af jorden."
"For alle hobbitter elsker alt, hvad der vokser og gror."
"I andres řjne virker vi nok sćre."
"Men en dag som i dag ser jeg tydeligt, -
- at det slet ikke er sĺ dumt at glćde sig over det enkle liv."
Der er nogen ved dřren, Frodo.
Hvor pokker er den knćgt?
Se vejen gĺr og gĺr og gĺr
fra den begyndte ved min dřr
nu mĺ jeg fřlge vejen, hvor
den snor sig fremad, hvis jeg třr.
Du er sent pĺ den.
En troldmand er aldrig sent pĺ den, Frodo Sćkker.
Han kommer heller ikke for tidligt. Han kommer, prćcis nĺr han vil.
Hvor er det dejligt at se dig, Gandalf.
Du troede vel ikke, jeg ville gĺ glip af din onkel Bilbos fřdselsdag?
Hvordan har den gamle slyngel det? Jeg hřrer, det bliver en sćrlig fest.
- Bilbo har bragt hele byen i oprřr. - Det glćder ham vel.
Det halve Herred er indbudt. Og resten dukker op alligevel.
"Livet i Herredet gĺr sin vante gang."
"Sĺdan som det altid har gjort."
"Forandringerne sker kun langsomt."
"Hvis de da overhovedet sker."
"I Herredet skaber vi holdbare ting."
"De gĺr i arv fra generation til generation."
"Der har altid boet en Sćkker her i Sćkkedyb."
Og det bliver der ved med.
Bilbo opfřrer sig underligt.
Meget underligt. Han lĺser sig inde i sit studerekammer.
Han gransker gamle kort i timevis, nĺr han tror, jeg ikke ser det.
Hvor er den?
Han přnser pĺ noget.
Hold du bare pĺ din hemmelighed.
Jeg ved, du har en finger med i spillet.
Fřr du kom, var vi ansete folk. Vi gjorde aldrig noget uventet.
Hvis du hentyder til det med dragen, var jeg knap nok indblandet.
Jeg gav sĺmćnd bare din onkel et lille puf ud ad dřren.
Hvad du end har gjort, sĺ er du officielt udnćvnt til fredsforstyrrer.
Gandalf! Gandalf!
Fyrvćrkeri!
- Gandalf! - Fyrvćrkeri!
- Jeg er glad for, at du er her. - Det er jeg ogsĺ, kćre ven.
Det er jeg ogsĺ.
INGEN ADGANG, UNDTAGEN I ĆRINDER, DER ANGĹR FESTEN
Nej tak. Fri mig for flere gćster, gratulanter og fjerne slćgtninge.
Og hvad med meget gamle venner?
- Gandalf? - Bilbo Sćkker.
- Kćre Gandalf! - Hvor er det rart at se dig.
111 ĺr gammel. Hvem skulle have troet det?
Du ser ikke en dag ćldre ud.
Kom indenfor.
Velkommen.
Sĺdan.
Te? Eller mĺske noget stćrkere.
Jeg har et par flasker Gammel Vingĺrd tilbage. 1296.
En god ĺrgang. Nćsten lige sĺ gammel som mig.
Min far lagrede den. Skal vi trćkke en op?
Bare te, tak.
Jeg ventede dig i sidste uge.
Men du kommer og gĺr, som du vil. Det har du jo altid gjort.
Jeg er lidt uforberedt. Vi har kold kylling og agurkesalat.
Og der er en smule ost. Nej, det duer ikke.
Vi har hindbćrmarmelade, ćbletćrte...
Men der er desvćrre ingen dessert. Vent, vi har lidt.
Jeg har lige fundet en sandkage.
DET ENSOMME BJERG
Jeg kunne koge ćg...
Gandalf?
- Bare te, tak. - Ja, ja.
- Har du noget imod, at jeg spiser? - Nej.
- Bilbo Sćkker! - Jeg er ikke hjemme!
Det er Posenborg-Sćkkerne.
- Jeg ved, du er derinde. - De er ude efter huset.
Jeg mĺ vćk fra de fordřmte slćgtninge. Jeg fĺr jo aldrig fred.
Jeg vil se bjergene igen, Gandalf.
Og sĺ vil jeg finde et fredeligt sted, hvor jeg kan skrive min bog. Nĺ, te.
- Sĺ du fřrer din plan ud i livet? - Ja.
Alle forberedelser er truffet.
Tak.
- Frodo har fĺet fćrten af det. - Selvfřlgelig.
Han er jo en Sćkker, ikke en tĺbelig Bćltespćnder.
Du fortćller ham det vel, ikke sandt?
- Jo, jo. - Han holder meget af dig.
Det ved jeg godt.
Han ville sikkert tage med mig, hvis jeg bad ham om det.
Men i sit hjerte elsker Frodo vist stadig Herredet.
Skovene. Markerne.
De smĺ floder.
Jeg er gammel, Gandalf.
Jeg ved, at jeg ikke ser gammel ud, men jeg kan mćrke det indeni.
Jeg fřler mig tyndslidt. Strakt, som...
...smřr, der er blevet skrabet ud over alt for meget brřd.
Jeg trćnger til ferie. En meget lang ferie.
Og jeg tror ikke, jeg vender tilbage.
Det har jeg faktisk ikke i sinde.
Gamle Tobbi. Den bedste pibeurt i Sřnderfjerding.
Gandalf, gamle ven. Det bliver en mindevćrdig aften.
Tykke Bulner. Rart at se jer. Velkommen.
Kom nu, Sam. Byd Rosa op.
- Jeg tror, jeg tager en řl mere. - Nej, du kan tro nej.
Kom nu.
Der stod jeg sĺ, i tre uhyggelige troldes vold.
Og de skćndtes om, hvordan de skulle tilberede os.
Skulle vi spidsteges, eller skulle de sćtte sig pĺ os og mase os til mos?
De brugte sĺ meget tid pĺ at skćndes frem og tilbage, -
- at daggryets strĺler steg op...
...og forvandlede dem til sten.
Skynd dig.
Af sted med dem!
Nej. Den store.
Godaften, fru Bćltespćnder.
Er det Deres břrn alle sammen?
De har sandelig vćret produktiv.
Bilbo!
Posenborg-Sćkkerne! Vćk!
Tak, min dreng.
Du er en god dreng, Frodo.
Jeg er meget selvisk.
Jo, det er jeg. Meget.
Det var ikke af godgřrenhed, jeg tog mod dig, da dine forćldre dřde.
Jeg tror, det var, fordi af alle de mange Sćkkere -
- var du den eneste, der havde den rette ĺnd.
- Har du drukket hjemmebryg? - Nej da.
Jo, men det har intet med sagen at gřre.
Frodo...
Du skal nok klare dig.
- Den skulle ned i jorden. - Den er nede i jorden.
Bilbo!
- Pas pĺ dragen! - Drager?
Der har ikke vćret en drage her de sidste 1000 ĺr.
- Den var god. - Lad os hente en mere.
Meriadoc Brćndebuk og Peregrin Toker. Selvfřlgelig!
Tale, Bilbo!
- Tale! - Tale!
Mine kćre Sćkkere og Boffere.
Tokere og Brćndebukkere.
Gravesen og Goder.
Hornblćsere. Bulnere.
Bćltespćndere.
- Og Stoltenfoder. - Stoltenfřdder!
I dag er det min 111 ĺrs fřdselsdag.
Tillykke!
Men ak, 111 ĺr er alt for kort tid at bo blandt sĺ storartede hobbitter.
Jeg kender ikke halvdelen af jer godt.
Og halvdelen holder jeg ikke sĺ meget af, som I fortjener.
Jeg...
Jeg har meget at se til...
Jeg har udskudt det alt for lćnge.
Jeg beklager at mĺtte bekendtgřre, at dette er slutningen.
Jeg gĺr min vej. Jeg byder jer farvel.
Farvel.
Du synes vel, at det var vćldig kvikt.
Hold op, Gandalf. Sĺ du deres ansigter?
Der findes mange magiske ringe, og ingen af dem břr bruges letsindigt.
Det var jo bare for sjov. Nĺ, du har ret. Som sćdvanlig.
- Holder du et vĺgent řje med Frodo? - To řjne, sĺ ofte jeg kan.
- Jeg overlader alt til ham. - Og din ring? Efterlader du den?
Den er i en konvolut pĺ kaminhylden.
Nej. Vent. Den er...
...her i min lomme.
Er det ikke underligt?
Tjah, men hvorfor dog ikke?
- Hvorfor ikke beholde den? - Lad du hellere ringen ligge.
- Er det sĺ svćrt? - Nej da...
Jo.
Jeg vil ikke af med den. Den er min! Den kom til mig!
- Der er ingen grund til at blive vred. - Det er din egen skyld!
Den er min.
Min egen.
- Min dyrebare. - Dyrebare?
Det er den blevet kaldt fřr, men ikke af dig.
- Jeg gřr, som jeg vil med mine ting. - Du har haft den ring lćnge nok.
- Du vil bare selv have den! - Bilbo Sćkker!
Tro ikke, at jeg bare er en simpel tryllekunstner.
Jeg er ikke ude pĺ at berřve dig noget.
Jeg vil hjćlpe dig.
Vi har vćret venner i mange ĺr.
Stol pĺ mig, som du gjorde engang.
Giv slip pĺ den.
Du har ret, Gandalf.
Frodo skal have ringen.
Det er sent. Vejen er lang. Ja, tiden er inde.
Bilbo!
Du har stadig ringen i lommen.
Nĺ ja...
Jeg har tćnkt pĺ en slutning til min bog:
"Og han levede lykkeligt til sine dages ende."
Det er jeg sikker pĺ, du gřr, min ven.
Farvel, Gandalf.
Farvel, kćre Bilbo.
Se vejen gĺr og gĺr og gĺr...
Til vi ses igen.
Den er min. Min egen.
Min dyrebare.
Gĺder i mřrket.
Bilbo?
Min dyrebare.
Dyrebare.
Han er rejst, ikke?
Han har lćnge talt om at rejse.
Jeg havde ikke troet, at han ville gřre det.
Gandalf?
Bilbos ring. Han vil bo ude hos elverfolket.
Han har skćnket dig Sćkkedyb.
Og alle sine ejendele. Nu er ringen din.
Gem den vćk.
- Hvad nu? - Jeg skal ordne noget.
- Hvilket? - Spřrgsmĺl.
- Spřrgsmĺl, som krćver svar. - Det forstĺr jeg ikke.
Det gřr jeg heller ikke.
Hold den skjult.
Pas godt pĺ den.
Herredet! Sćkker!
"Ĺr 3434 i Den Anden Alder."
"Her fřlger beretningen om Isildur, Gondors konge, -
- og fundet af Herskerringen. "
"Den kom til mig. Den Ene Ring. Den skal gĺ i arv i mit rige. "
"Min slćgt skal knyttes til den, for jeg vover ikke at trodse Ringen. "
"Den er mig dyrebar..."
"...skřnt den volder mig sorg."
"Inskriptionen er begyndt at falme."
"Skriften, som engang var klar som ild, er nu nćsten forsvundet. "
"En hemmelighed, som kun ild kan afslřre. "
Herredet. Sćkker.
Der er ingen Sćkkere her. De bor alle i Hobbitrup.
Den vej.
Thi heles mĺ mit hjerte, og druknes mĺ min ve
Lad vindene suse og drĺberne slĺ, jeg har endnu sĺ mange mil at gĺ
dejlig er regnen sĺ blid og sval og bćkken, der lřber fra bjerg til dal
- Men bedre end regn i min have - Er et krus řl i en Tokers mave.
Mange fremmede gćster Herredet.
Dvćrge og andre af en mere skummel karakter.
Det trćkker op til krig.
- Bjergene vrimler med trolde. - Det er ammestuesnak.
Du lyder snart som Bilbo Sćkker.
- Frodo er ogsĺ ved at blive smĺskřr. - Og det er jeg stolt af. Skĺl.
Nĺ, det er ikke vores problem, hvad der sker andre steder.
Hold snuden fra al den ballade, sĺ holder balladen sig fra dig.
- Godnat. - Godnat.
- Godnat, du řllets fagre mř. - Hvor er han slesk.
Bare rolig. Rose kan se et fjols pĺ lang afstand.
Kan hun?
Godnat, Sam.
Er den i sikkerhed?
Hvad er det, du gřr?
Hold hĺnden frem, Frodo. Den er ganske kold.
Hvad ser du?
Kan du se noget?
Intet. Der er ingenting.
Vent.
Der er nogle tegn.
Det er en slags elversprog. Men jeg kan ikke lćse det.
Det er der kun fĺ, som kan.
Det er Mordors sprog, som jeg ikke vil udtale her.
- Mordor. - Pĺ almindeligt sprog stĺr der:
Én Ring er over dem alle...
Én Ring kan finde de andre...
Én Ring kan bringe dem alle, i mřrket lćnke dem alle.
Det her er Den Ene Ring, som Sauron smedede i Dommedagsbjergets ild.
Isildur huggede den af selveste Saurons hĺnd.
Bilbo fandt den i Gollums grotte.
I 60 ĺr har Ringen ligget stille hen i Bilbos besiddelse.
Den har forlćnget hans liv.
Men ikke lćngere, Frodo. Det onde rřrer pĺ sig i Mordor.
Ringen er vĺgnet. Den har hřrt sin herres kalden.
Men han blev jo slĺet ihjel. Sauron blev da slĺet ihjel.
Nej, Frodo. Saurons ĺnd lever endnu.
Hans livskraft er knyttet til Ringen, og Ringen har overlevet.
Sauron er vendt tilbage. Hans orker har formeret sig.
Hans fćstning ved Barad-dűr er genopbygget i Mordors land.
Sauron mangler kun denne ring for at kunne hylle landene i mřrke.
Han sřger efter den. Alle hans tanker kredser kun om den.
Og Ringen lćnges efter at vende tilbage til sin herres hĺnd.
De er ét... Ringen og Den Sorte Fyrste.
Han mĺ aldrig finde den, Frodo.
Vi gemmer den langt vćk. Vi taler aldrig om den mere.
Ingen ved, at den er her, vel?
Gřr de, Gandalf?
Der er en anden, som vidste, at Bilbo havde Ringen.
Jeg har ledt overalt efter Gollum. Men fjenden fandt ham fřrst.
De torterede ham lćnge.
Blandt de endelřse skrig og hans ćvlen hřrte de to ord:
Herredet! Sćkker!
Det fřrer dem jo lige hertil!
Hvem der?
- Tag den, Gandalf! - Nej.
- Tag den. - Tilbyd mig den ikke.
- Jeg giver dig den. - Frist mig ikke!
Jeg vover ikke at tage imod den. End ikke for at passe pĺ den.
Du mĺ forstĺ, at jeg ville bruge den i den hensigt at gřre godt.
Men fra mig vil den fĺ en kraft, som er for frygtelig at tćnke pĺ.
- Men den kan ikke blive i Herredet. - Nej.
Nej, det kan den ikke.
Hvad nu?
- Du mĺ rejse herfra. - Hvorhen?
- Tag hen til landsbyen Bri. - Bri...
- Hvad med dig? - Jeg venter i "Den Stejlende Pony".
- Er Ringen i sikkerhed der? - Det ved jeg ikke.
Jeg mĺ tale med mit broderskabs řverste.
Han ved, hvad vi skal gřre.
Lćg navnet Sćkker bag dig. Brug det ikke uden for Herredet.
Hold dig fra landevejen.
Jeg kan vandre gennem terrćnet.
Min kćre Frodo, hobbitter er sandelig forblřffende vćsner.
Man lćrer hurtigt alt om dem.
Og efter 100 ĺr kan de alligevel overraske en.
Ned!
Det var som... Samvis Gammegod!
- Lurer du, din lumskebuks? - Jeg har ingen lumske bukser pĺ.
- Jeg klippede grćs under vinduet. - Er det ikke lidt sent?
- Jeg hřrte hřjrřstede stemmer. - Hvad hřrte du?
Jeg hřrte bare noget om en ring, en sort fyrste og verdens ende...
Ĺh, hr. Gandalf, De mĺ ikke forvandle mig til noget unaturligt.
Ikke det? Nej, mĺske ikke.
Du kan gřre gavn pĺ anden mĺde.
Kom nu, Samvis. Hold trit med os.
Tag jer i agt, begge to.
Fjenden har mange spioner. Fugle og dyr.
Er den i sikkerhed?
Tag den aldrig pĺ, for fjendens tjenere drages af dens kraft.
Husk altid pĺ, at Ringen vil tilbage til sin herre.
Den vil findes.
Sĺ er det nu.
Hvad er nu?
Tager jeg ét skridt til, -
- er jeg lćngere hjemmefra, end jeg nogensinde fřr har vćret.
Kom nu, Sam.
Husk, hvad Bilbo altid sagde:
- "Det er farligt..." - At gĺ ud ad sin dřr.
Man trćder ud pĺ vejen, og holder man ikke fřdderne tilbage, -
- er det ikke til at sige, hvor man bliver fřrt hen.
Sam.
Skovelverfolk.
De er pĺ vej til havnen hinsides De Hvide Tĺrne. Grĺhavne.
- De forlader Midgĺrd. - For aldrig at vende tilbage.
Jeg ved ikke hvorfor...
...men det gřr mig trist til mode.
Jeg fĺr hele tiden rřdder i ryggen.
Luk řjnene og lad, som om du ligger i din seng.
Med en blřd madras og dunpude.
Det nytter ikke noget. Jeg fĺr ikke lukket et řje her.
Heller ikke jeg, Sam.
Rřg stiger op af Dommedagsbjerget. Tiden er snart forpasset.
Og Gandalf Den Grĺ rider mod Isengard for at spřrge mig til rĺds.
For det er vel derfor, du er kommet, ikke sandt?
- Min gamle ven. - Saruman.
- Er du sikker pĺ det? - Ja.
- Sĺ Herskerringen er fundet. - I al den tid lĺ den i Herredet.
- Lige for nćsen af mig. - Og du sĺ det ikke.
Din hang til de halvlanges urter har slřvet dit sind.
Men der er endnu tid til at besejre Sauron, hvis vi slĺr til.
Tid? Hvor meget tid har vi?
Sauron har genvundet meget af sin tidligere styrke.
Han kan ikke antage fysisk form, men hans ĺnd har stadig sin kraft.
Skjult i sin fćstning ser Mordors herre alt.
Hans blik gennemtrćnger skyer, skygge, jord og křd.
Ved du, hvad jeg taler om, Gandalf?
Et stort řje uden řjenlĺg, omkranset af flammer.
- Saurons řje. - Han samler al ondskab omkring sig.
Snart har han sĺ stor en hćr, at han kan angribe Midgĺrd.
Er det noget, du ved?
- Hvorfra? - Jeg har set det.
En palantír er et farligt redskab, Saruman.
Hvorfor skulle vi vćre bange for at benytte den?
Vi ved ikke, hvor alle seerstenene befinder sig.
Vi ved ikke, hvem der kigger med.
Timen er nćrmere, end du tror. Saurons styrker er draget ud.
- De Ni har forladt Minas Morgul. - De Ni?
De red over floden Isen forklćdt som sorte ryttere.
- Er de nĺet frem til Herredet? - De skal nok finde Ringen.
- Og de slĺr dens bćrer ihjel. - Frodo!
Havde du tćnkt dig, at en hobbit skulle kunne modstĺ Saurons vilje?
Det er der ingen, der kan.
Mod Mordors magt...
...kan ingen sejre.
Vi mĺ slutte os til ham, Gandalf.
Vi mĺ slutte os til Sauron.
Det er det klogeste, min ven.
Sig mig, min ven...
...hvornĺr har Saruman Den Vise ladet fornuften vige for vanviddet?
Jeg gav dig muligheden...
...for frivilligt at hjćlpe mig, men du har valgt den bitre vej.
Hr. Frodo?
- Jeg troede, at du var vćk. - Hvad er det, du siger?
- Det var bare noget, Gandalf sagde. - Hvad har han sagt?
"Forlad ham ikke, Sam Gammegod."
Vi befinder os stadig i Herredet. Hvad skulle der kunne ske?
- Merry, det er Frodo Sćkker. - Davs, Frodo.
Op, Frodo.
- Hvad nu? - Her.
I har stjĺlet grřntsager hos Makker.
Kan I komme vćk fra min mark!
Alt det for et par gulerřdder.
- Og noget kĺl. - Og de tre sćkke kartofler, vi tog.
- Og nogle champignoner ugen fřr. - Ja, han overreagerer.
Lřb!
Pyha, det var tćt pĺ.
Jeg tror, jeg har brćkket noget.
Det er ogsĺ de Brćndebukkere og Tokere.
Det var jo bare en genvej.
- Genvej til hvad? - Svampe!
Det er min.
Lćkkert, Merry.
Lad os komme vćk fra vejen.
Vćk fra vejen! Hurtigt!
Stille!
Hvad var det?
- Kan du se noget? - Nej.
Hvad sker der?
Den Sorte Rytter var pĺ udkig efter noget. Eller nogen.
- Frodo? - Ned!
Jeg mĺ vćk fra Herredet.
- Sam og jeg skal til Bri. - Javel.
Bukkenborg-fćrgen!
Lřb!
Denne vej! Fřlg med!
Lřb!
Kast fortřjningerne, Sam.
Lřb, Frodo!
Af sted!
Kom nu.
- Hvor langt er der til et vadested? - Brćndevinsbroen. 30 km.
Kom sĺ.
- Hvad vil I? - Vi er pĺ vej til Den Stejlende Pony.
Hobbitter? Fire hobbitter. Hvad bringer dog jer til Bri?
Vi skal overnatte pĺ kroen. Vores ćrinde vedkommer kun os.
Godt ord igen. Jeg skal jo udspřrge folk efter mřrkets frembrud.
Der tales om sćre folk i landet. Man kan ikke vćre for forsigtig.
Vćk! Se jer dog for.
DEN STEJLENDE PONY
- Undskyld. - Godaften, smĺ herrer.
Hvis I sřger husly, har vi netop ledige vćrelser i hobbitstřrrelse.
Vi er glade for at betjene hobbitter. Hr?
- Nederhřj. Mit navn er Nederhřj. - Nederhřj.
- Vi er venner af Gandalf Den Grĺ. - Gandalf?
Nĺ ja, nu husker jeg ham. En ćldre fyr.
Stort grĺt skćg og spids hat.
Ham har jeg ikke set i et halvt ĺr.
Hvad gřr vi nu?
Han skal nok komme, Sam.
Flyt dig!
- Hvad er det? - Det er et krus řl, min ven.
Sĺ store krus?
- Jeg skal have et. - Du har jo et halvt.
Den fyr har ikke bestilt andet end at stirre pĺ dig, siden vi kom.
Undskyld mig.
- Hvem er ham derhenne i hjřrnet? - Han er en af De Rejsende.
Farlige folk, der flakker om i řdemarken.
Jeg har aldrig hřrt hans rigtige navn, men her kaldes han Traver.
Traver.
Sćkker.
Sćkker? Ja, jeg kender da en Sćkker. Han sidder derhenne. Frodo Sćkker.
Han er min grandfćtter pĺ mřdrene side...
...og min grandgrandfćtter...
- Pippin! - Pas nu pĺ.
Du kan ikke skjule dig.
Jeg ser alt.
Der findes intet liv i verden.
Kun dřd.
De pĺkalder Dem alt for megen opmćrksomhed, hr. Nederhřj.
- Hvad vil du? - Pas pĺ. Du bćrer en dyrebar last.
- Jeg bćrer ikke pĺ noget. - Ikke det?
Jeg kan undgĺ at blive set, men helt at forsvinde, det er en sjćlden gave.
- Hvem er du? - Er du bange?
Men ikke bange nok. Jeg ved, hvem der jager dig.
Lad ham vćre. Ellers skal jeg ordne dig, Langben.
Du er en brav fyr, lille hobbit. Men det kan ikke redde dig.
Du kan ikke vente pĺ troldmanden. De er pĺ vej.
Hvad er de?
Engang var de mennesker. Store konger.
Men Sauron gav dem Kraftens Ni Ringe.
Forblćndet af griskhed tog de kritiklřst imod dem.
En efter en faldt de for mřrket. Nu er de hans viljelřse slaver.
De er Nazgűl. Ringĺnderne. De er hverken levende eller dřde.
De kan fornemme Ringens tilstedevćrelse.
De drages af Den Enes kraft. De vil altid jage dig.
- Hvor skal vi hen? - Ud i řdemarken.
Hvorfra ved vi, at Traver virkelig er Gandalfs ven?
Fjendens tjenere ville se flottere ud, men fřles uhyggeligere.
- Han er da uhyggelig nok. - Vi er nřdt til at stole pĺ ham.
- Men hvor fřrer han os hen? - Til Klřvedal. Til Elronds hus.
Hřrte I det? Klřvedal! Vi fĺr Elverfolket at se.
- Vi vandrer, indtil natten falder pĺ. - Hvad med morgenmad?
- Det har du fĺet. - Ja, men hvad med endnu et mĺltid?
Han er vist ikke vant til to morgenmĺltider.
Hvad med ellevemĺltidet? Frokost? Eftermiddagste? Middag? Aftensmad?
- Dem har han vel hřrt om, ikke? - Det skal du nok ikke regne med.
Pippin!
Hvad ćder de, nĺr de ikke kan fĺ hobbitter?
Hvem er hun?
Den kvinde, du synger om?
En elverkvinde Lúthien Tinúviel, som elskede den dřdelige Beren.
Hvad blev der af hende?
Hun dřde.
Sov nu, Frodo.
Isengards magt stĺr til din disposition...
...Sauron, Verdens Herre.
Skab mig en hćr, som er Mordor vćrdig.
- Hvad nyt fra Mordor, herre? - Vi har meget at se til.
Det er stćrke trćer, herre. Deres rřdder stikker dybt.
Vćlt dem om!
Det her var Amon SűIs vagttĺrn.
Her hviler vi i nat.
Vćrsgo.
Hav dem altid pĺ jer. Jeg kigger mig lidt omkring.
Bliv her.
Ĺh nej, min tomat sprćkker.
- Mĺ jeg bede om lidt bacon? - Tomat, Sam?
- Hvad laver I? - Tomater. Přlser. Sprřd bacon.
- Vi har gemt lidt til dig. - Sluk det!
Det var lćkkert. Aske pĺ tomaten.
Af sted!
Vćk, I djćvle!
Frodo!
Traver!
- Hjćlp ham, Traver. - Han er ramt af en Morgul-klinge.
Det sĺr kan jeg ikke rense. Her skal elvermedicin til.
- Skynd jer! - Vi er seks dagsrejser fra Klřvedal.
Hold ud, Frodo.
Gandalf!
Se, Frodo. Det er hr. Bilbos trolde.
Hr. Frodo? Han er ved at blive kold.
Dřr han?
Han glider ind i Skyggeverdenen og bliver en ĺnd som dem.
De er nćr nu.
- Kender du athelas-planten? - Ja, det er ukrudt.
Den kan hćmme giften.
Hvad er nu det? En Rejsende, der lader sig overraske.
Frodo.
Jeg hedder Arven. Jeg er kommet for at hjćlpe dig.
Hřr min rřst. Vend tilbage til lyset.
Hvem er hun?
- Hun er elverpige. - Han sygner hen.
Han klarer den ikke. Vi mĺ se at fĺ ham hjem til min far.
- Jeg har ledt efter dig. - Hvor skal I hen?
Der er fem ringĺnder bag jer. Jeg ved ikke, hvor de sidste fire er.
Bliv hos hobbitterne.
- Jeg rider hurtigere end du. - Vejene er alt for farlige.
Hvad siger de?
Hvis jeg kan nĺ over floden, kan mit folks kraft beskytte ham.
Jeg frygter dem ikke.
Rid til. Se dig ikke tilbage.
Hvad gřr I? Ringĺnderne er derude.
Giv os den halvlange, elverhun.
Kom selv og tag ham.
Nej. Nej.
Nej, giv ikke op, Frodo. Ikke nu.
Lad den kraft, som jeg besidder, glide over i ham.
Skĺn ham.
Red ham.
- Hvor er jeg? - I Elronds hus.
Klokken er ti om morgenen den 24. oktober.
- Gandalf? - Ja, jeg er lige her.
Du er heldig, at du ogsĺ er her.
Bare et par timer mere, sĺ havde du ikke stĺet til at redde.
Men du er stćrk, min kćre hobbit.
Hvad skete der, Gandalf?
- Hvorfor ventede du ikke pĺ os? - Jeg er ked af det, Frodo.
Jeg blev forsinket.
Man forkaster ikke uden videre Sarumans venskab.
Den ene bjřrnetjeneste er den anden vćrd. Det er forbi nu.
Tag imod Ringens kraft...
...eller gĺ din undergang i mřde.
Der er kun én Ringens Herre.
Kun én, som kan fĺ den til at lystre.
Og han deler ikke sin magt med nogen.
Du vćlger altsĺ dřden.
Gandalf? Hvad er der i vejen?
Ikke noget, Frodo.
Ĺh, godt, du er vĺgnet.
Sam er ikke veget fra din side.
- Vi har vćret bekymret for dig. - Takket vćre Elrond er du i bedring.
Velkommen til Klřvedal, Frodo Sćkker.
- Davs, Frodo, min dreng. - Bilbo!
"Ud og hjem igen. En hobbithistorie af Bilbo Sćkker."
- Det er alle tiders. - Jeg ville gerne drage ud igen.
Forundres over Dunkelskovs kraft.
Besřge Sřby.
Se Det Ensomme Bjerg igen.
Men det ser ud til, at alderen endelig har indhentet mig.
HERREDET
Jeg savner Herredet.
Hele min barndom legede jeg, at jeg drog ud pĺ lange rejser.
Sammen med dig pĺ et af dine eventyr.
Men mit eget eventyr blev helt anderledes.
Jeg er ikke som dig, Bilbo.
Min kćre dreng.
- Hvad har jeg nu glemt? - Har du allerede pakket?
- Det skader ikke at vćre beredt. - Jeg troede, du ville se elverfolket.
- Mere end noget andet. - Det gjorde jeg ogsĺ. Men...
Vi har jo gjort, hvad Gandalf bad om. Vi har bragt Ringen til Klřvedal.
Og nu, hvor du er i bedring, skal vi vel snart af sted igen.
Hjemad.
Du har ret, Sam. Vi har gjort, hvad vi satte os for.
Ringen er i sikkerhed i Klřvedal.
Jeg er parat til at rejse hjem.
- Han er ved at komme til krćfter. - Sĺret heles aldrig helt.
Det vil vćre der hele hans liv.
Men hobbitten har vist, at han kan modstĺ ringens ondskab.
Ingen burde have pĺlagt ham det.
- Vi kan ikke forlange mere af Frodo. - Fjenden rřrer pĺ sig, Gandalf.
Saurons hćre samler sig i řst. Hans Řje stirrer mod Klřvedal.
Og Saruman har forrĺdt os, siger du. Vi har ikke mange fćller tilbage.
Hans forrćderi gĺr videre endnu.
Ved hjćlp af ond magi har Saruman parret orker og bjergtrolde til en hćr.
En hćr, som tĺler dagslys, og som bevćger sig hurtigt.
Saruman kommer efter Ringen.
Det onde kan ikke skjules af selv Elverfolkets kraft.
Vi er ikke stćrke nok til at kćmpe mod bĺde Mordor og Isengard.
Gandalf. Ringen kan ikke blive her.
Det er en trussel mod hele Midgĺrd.
Nu mĺ de beslutte, hvordan vi gřr en ende pĺ det.
Elverfolkets tid er forbi. Mit folk rejser herfra.
Hvem vil I sĺ sřge hjćlp hos? Dvćrgene?
De sřger blot skatte i bjergene. De vil blćse pĺ andres trćngsler.
Det er menneskene, vi mĺ sćtte vores lid til.
Menneskene er svage. Menneskeracen er i forfald.
Númenóres blod er svćkket. Dets stolthed og vćrdighed er glemt.
Menneskene er skyld i, at Ringen stadig er her. Jeg var der jo selv.
Jeg var med for 3000 ĺr siden...
... da Isildur tog Ringen.
Jeg var med den dag, hvor menneskenes styrke svigtede.
Isildur! Fřlg med mig.
Jeg fřrte Isildur ind i hjertet af Dommedagsbjerget, -
- hvor Ringen blev smedet. Kun der kunne den tilintetgřres.
- Tilintetgřr den! - Nej.
Isildur!
Det burde have vćret forbi den dag, men det onde fik lov at leve.
Isildur beholdt Ringen. Kongernes linje er brudt.
Der er ingen styrke hos menneskene.
- De er spredte og lederlřse. - Der er én, som kan forene dem.
En, som kan gřre krav pĺ Gondors trone.
Det har han valgt fra for lćnge siden. Han valgte at flakke om.
- Du er da ikke en elvermand. - Mennesker er velkomne her.
- Hvem er du? - En ven af Gandalf den Grĺ.
Sĺ er vi her i samme ćrinde... min ven.
Svćrdet Narsil.
Klingen, der huggede Ringen af Saurons hĺnd.
Den er stadig skarp.
Det er blot et knćkket arvestykke.
Hvorfor frygter du fortiden?
Du er Isildurs efterkommer, ikke Isildur selv.
Du er ikke bundet af hans skćbne.
Det samme blod flyder i mine ĺrer.
Den samme svaghed.
Din tid kommer. Du skal stĺ over for det samme onde.
Og du besejrer det.
Skyggen har endnu ikke sejret.
Ikke over dig... og ikke over mig.
Husker du den fřrste gang, vi sĺ hinanden?
Jeg troede, at jeg var trĺdt ind i en drřmmeverden.
Det er lćnge siden.
Dengang var du ikke sĺ tynget af bekymringer.
Husker du, hvad jeg sagde til dig?
Du sagde, at du ville knytte dig til mig.
Og give afkald pĺ den udřdelighed, som dit folk nyder.
Og det holder jeg fast ved. Hellere et enkelt liv med dig...
...end at opleve alle denne verdens Aldre alene.
Jeg vćlger et dřdeligt liv.
- Det kan du ikke skćnke mig. - Jeg skćnker det til hvem, jeg vil.
Ligesom mit hjerte.
Fremmede fra fjerne lande, gamle venner.
I er blevet hidkaldt for at drřfte truslen fra Mordor.
Midgĺrd er truet af undergang. Ingen kan undslippe.
I mĺ stĺ sammen, ellers falder I.
Hver eneste race er truet af dette truende endeligt.
Tag Ringen frem, Frodo.
Sĺ er det altsĺ sandt.
I en drřm...
...sĺ jeg himlen mod řst formřrkes.
Men mod vest sĺs endnu et svagt lys.
En stemme rĺbte: "Undergangen er nćr!"
"Isildurs banemand er fundet."
Isildurs banemand...
Aldrig fřr har nogen talt det sprog her.
Jeg undskylder intet, mester Elrond.
For Mordors sorte sprog vil snart kunne hřres overalt i Vesten.
Ringen er gennemsyret af ondskab.
Det er en gave.
En gave til Mordors fjender. Hvorfor ikke bruge Ringen?
Min far har lćnge holdt Mordors horder stangen.
Takket vćre vort folks blod er jeres lande i sikkerhed.
Giv Gondor fjendens vĺben. Lad os bruge det imod ham selv.
I kan ikke třjle den. Det kan ingen.
Den Ene Ring lystrer kun Sauron. Den har ingen anden herre.
Hvad ved en Rejsende om det?
Han er ikke blot en Rejsende.
Han er Aragorn, sřn af Arathorn.
Du skylder ham troskab.
Aragorn?
Er det Isildurs arving?
Arving til Gondors trone.
Sid ned, Legolas.
Gondor har ingen konge.
Gondor behřver ikke nogen konge.
Aragorn har ret. Vi kan ikke bruge den.
Der er kun én udvej.
Ringen skal tilintetgřres.
Hvad venter vi pĺ?
Ringen kan ikke tilintetgřres af nogen kraft, som vi besidder, Gimli.
Ringen blev smedet i Dommedagsbjergets ild.
Kun der kan den tilintetgřres.
Den skal fřres til Mordor og kastes tilbage i de flammer, den kom fra.
En af jer...
...skal gřre det.
Man vandrer ikke bare ind i Mordor.
Dets sorte porte bevogtes af andet end bare orker.
Der lurer en ondskab, som aldrig sover.
Det Store Řje vĺger altid.
Det er en gold řdemark, fuld af ild og aske og střv.
Selv luften, man indĺnder, er giftige dampe.
End ikke med ti tusind mand kunne man trćnge derind.
Har du slet ikke hřrt, hvad Elrond har sagt?
- Ringen skal tilintetgřres. - Og det kan du mĺske klare?
Og sćt, det nu slĺr fejl, hvad sĺ? Hvis Sauron fĺr Ringen tilbage?
Jeg vil hellere dř end se Ringen i hćnderne pĺ en elvermand.
Ingen stoler pĺ en elvermand!
Mens I sidder her og mundhugges, vokser Saurons hćr.
I bliver alle udslettet.
Jeg skal nok gřre det!
Jeg skal nok gřre det.
Jeg tager Ringen med til Mordor.
Skřnt...
...jeg ikke kender vejen.
Jeg vil hjćlpe dig med byrden, blot du bćrer den, Frodo Sćkker.
Hvis jeg kan beskytte dig med mit liv eller min dřd, sĺ vil jeg gřre det.
Mit svćrd er dit.
- Og min bue. - Og min řkse.
Vores skćbne er i dine hćnder, du lille.
Hvis det er Rĺdets vilje, skal Gondor nok střtte det.
- Frodo gĺr ingen steder uden mig. - Nej, man kan vist ikke skille jer.
Selv om han er indkaldt til hemmeligt mřde, og du ikke er det.
- Vi tager ogsĺ med! - I mĺ binde os, hvis I vil stoppe os.
Desuden har I brug for folk med stor intelligens pĺ dette togt.
Eventyr.
Det her.
Det udelukker jo dig, Pip.
Ni fřlgesvende. Sĺ ske det.
I er Ringens broderskab.
Alle tiders. Hvor skal vi hen?
Din mor vidste, at du altid ville vćre en jaget mand.
At du ikke kunne undgĺ din skćbne.
Elverne kan smede kongers svćrd om.
Men kun du har magt til at bruge det.
Jeg har aldrig řnsket den magt.
Du er den sidste af din slćgt!
Mit gamle svćrd. Stik. Tag du det.
- Hvor er det let. - Ja. Det er smedet af elverfolk.
Klingen lyser blĺt, nĺr der er orker i nćrheden.
Og nĺr det sker, sĺ skal du vćre pĺ vagt.
Den her er smuk.
Mithril. Den er let som en fjer, men hĺrd som drageskćl.
Lad mig se dig i den.
Min gamle ring.
Jeg ville sĺ gerne...
...holde den en sidste gang.
Jeg er ked af, at jeg har rodet dig ud i det her.
Jeg er ked af, at du skal bćre den byrde.
Jeg er ked af det alt sammen.
Ringbćreren drager af sted mod Dommedagsbjerget.
I, der fřlger ham, er ikke bundet til at gĺ lćngere, end I selv vil.
Farvel. Hold jeres mĺl for řje.
Mĺ elverfolks, menneskers og frie folks velsignelser fřlge jer.
Broderskabet afventer Ringbćreren.
- Er Mordor til hřjre eller venstre? - Til venstre.
Vi skal holde denne kurs vest om Tĺgebjergene i 40 dage.
Hvis vi er heldige, er Rohanpasset stadig ĺbent.
Derfra gĺr vejen řstover mod Mordor.
To. En. Fem. Godt. Flot.
- Bevćg fřdderne. - Du sĺ godt ud, Pippin.
Hvis nogen ville hřre min mening, ville jeg sige, det her er en omvej.
Vi kunne drage gennem Morias miner.
Min fćtter Balin giver os en kongelig modtagelse.
Jeg gĺr ikke gennem Moria, medmindre der ikke er andre udveje.
- Undskyld! - Pĺ ham!
- For Herredet! - Hold ham!
Stop!
- Hvad er det? - Bare en sky.
Den bevćger sig hurtigt. Mod vinden.
- Creain fra Dysterland! - Vćk!
Gem jer!
Sarumans spioner. De holder řje med passet mod syd.
Vi mĺ benytte Caradhraspasset.
Boromir.
Det er en sćr skćbne, at vi skal lide sĺ megen frygt...
...pĺ grund af sĺ lille en ting.
- Sĺdan en lille ting. - Boromir!
Giv Frodo Ringen!
Som du vil.
Jeg er ligeglad.
Nĺ, Gandalf, du vil fřre dem over passet ved Caradhras.
Og hvis det slĺr fejl, hvor vil du sĺ sřge hen?
Hvis bjergene knćkker jer, -
- vil I sĺ vove en langt farligere vej?
Der er en grusom stemme i luften.
Det er Saruman!
- Han vil knuse os! Vi mĺ vende om! - Nej!
Vi mĺ vćk! Sřg hen til Rohanpasset! Og fřlg Vestfolden til min hjemby.
- Rohanpasset er for tćt pĺ Isengard. - Sĺ lad os drage under bjerget.
Lad os gĺ gennem Morias miner.
Moria. Du frygter de miner.
Dvćrgene gravede for grisk og for dybt.
Du ved, hvad de har vćkket dernede i Khazad-dűms mřrke:
Skygge og flamme.
Lad Ringbćreren trćffe beslutningen.
Vi kan ikke blive her. Det bliver hobbitternes dřd!
Frodo?
Vi gĺr gennem minerne.
Sĺ gřr vi det.
Frodo, kom og hjćlp en gammel mand.
- Hvordan har skulderen det? - Bedre end fřr.
Og ringen?
Du mćrker dens magt řges, ikke? Jeg kan selv mćrke det.
Vćr pĺ vagt. Det onde vil drages mod dig.
Ogsĺ fra broderskabet.
- Hvem kan jeg sĺ stole pĺ? - Dig selv. Stol pĺ din egen styrke.
- Hvad mener du? - Der findes gode og onde magter.
Nogle er stćrkere end jeg. Nogle har jeg end ikke mřdt endnu.
Morias mure.
De er usynlige, nĺr de er lukket.
Og selv deres bygherrer har vist glemt, hvor de er, Gimli.
Det overrasker mig ikke.
Tjah, lad os nu se.
Ithildin. Det ses kun i stjernelys og mĺneskin.
Der stĺr: "Durins dřre, kongen af Moria."
- "Tal, ven, og trćd ind." - Hvad betyder det?
Hvis du er en ven, sĺ sig kodeordet, og sĺ ĺbnes dřrene.
Der sker ikke en pind.
Engang kendte jeg alle besvćrgelser pĺ alle sprog.
- Hvad vil du nu gřre? - Banke dit hoved mod porten her.
Og hvis det ikke splintrer den, sĺ mĺ jeg finde frem til kodeordet.
Miner er ikke et sted for ponyer. Selv ikke en sĺ modig som Jens.
- Farvel, Jens. - Stik sĺ af.
Bare rolig. Den kan godt finde hjem.
Lad vandet vćre!
Det nytter ikke noget.
Det er en gĺde.
"Tal 'ven' og trćd ind."
Hvad hedder "ven" pĺ elversprog?
Mellon.
Snart, min gode elvermand, skal du opleve dvćrgenes kendte gćstfrihed.
Buldrende ild, maltřl og mřrt křd.
Dette er min fćtter Balins hjem. Og det kalder de en mine.
En mine!
Det er ikke en mine, snarere et gravkammer.
Nej!
Bjergtrolde.
Af sted til Rohanpasset. Vi skulle aldrig vćre gĺet herned.
Lad os komme ud! Ud!
Traver!
- Ind i minen! - Legolas! Ind i grotten!
Lřb!
Nu har vi kun én udvej.
Vi mĺ vandre gennem Morias mřrke.
Vćr pĺ vagt.
Der findes ćldre og vćrre vćsner end orker her i jordens dyb.
Vćr stille. Der er fire dages vandring til den anden side.
Lad os hĺbe, at vi slipper ubemćrket igennem.
Morias rigdomme bestod hverken af guld eller ćdelstene.
Men af mithril.
Bilbo havde en brynje af mithril, som han havde fĺet af Thorin.
- Det var en kongelig gave. - Ja.
Jeg har aldrig fortalt ham, at den er mere vćrd end hele Herredet.
Pippin.
Jeg husker ikke dette sted.
- Er vi faret vild? - Nej. Gandalf tćnker.
Merry, jeg er sulten.
- Der er noget dernede. - Det er Gollum.
- Gollum? - Han har fulgt os i tre dage.
Er han flygtet fra Barad-dűrs fćngsel?
Flygtet... eller blevet befriet.
Og nu har Ringen lokket ham herind.
Han er fanget af sit begćr efter den.
Han hader og elsker Ringen, som han hader og elsker sig selv.
Sméagols historie er tragisk.
Ja, han hed Sméagol engang. Fřr Ringen fik magt over ham.
Fřr den gjorde ham gal.
Trist, at Bilbo ikke slog ham ihjel, da han havde chancen.
Det var medynk, som holdt Bilbo tilbage.
Mange levende fortjente at dř. Og nogle, som dřr, fortjener at leve.
Kan du ćndre pĺ det, Frodo?
Vćr ikke for ivrig efter at udmĺle dom og dřd.
Selv De Vise kan ikke forudse alt.
Mit hjerte fortćller mig, at Gollum har en rolle at spille...
...for godt eller ondt, inden denne affćre er forbi.
Bilbos medynk kan afgřre manges skćbne.
Gid, jeg aldrig havde fĺet Ringen. Gid, alt dette aldrig var sket.
Det řnsker alle, som oplever dette. Men det er ikke deres afgřrelse.
Det eneste, vi kan afgřre, er, hvordan vi udnytter vores tid.
Der er andre krćfter i denne verden end det ondes vilje.
Det var meningen, at Bilbo skulle finde Ringen.
Og sĺ var det ogsĺ meningen, at du skulle have den.
Og det er en opmuntrende tanke.
Det er den vej.
- Han huskede det. - Nej. Luften stinker ikke sĺ fćlt der.
Hvis du er i tvivl, Meriadoc, sĺ gĺ efter lugten.
Jeg vover at tćnde lidt lys.
Se...
Dvćrgegrubens mćgtige kongerige og by.
Det var dog et fantastisk syn.
Gimli!
Nej...
"Her hviler Balin, Fundins sřn."
"Morias konge."
Sĺ er han altsĺ dřd. Det var det, jeg frygtede.
Vi mĺ videre. Her kan vi ikke blive.
"De har erobret broen... og den anden sal."
"Vi har lukket portene..."
"...men vi kan ikke holde dem ude."
"Jorden ryster."
"Trommer. Trommer i dybet."
"Vi kan ikke komme ud."
"En skygge bevćger sig i mřrket."
"Vi kan ikke komme ud."
"De kommer."
Tĺbelige Toker!
Kast dig selv i nćste gang og fri os fra dine dumheder!
Frodo!
Orker!
Tilbage! Hold jer tćt til Gandalf!
De har en huletrold med.
Lad dem bare komme! Der er stadig en dvćrg i Moria!
Jeg er ved at have tag pĺ det.
Aragorn! Aragorn!
Frodo!
Ĺh nej!
Han er i live.
- Der skete mig ikke noget. - Du burde vćre dřd.
Det spyd kunne gennembore et vildsvin.
Den hobbit rummer vist mere, end řjet ser.
Mithril.
Du er fuld af overraskelser, Sćkker.
Af sted til broen ved Khazad-dűm!
Hvad er det for en djćvelskab?
En balrog! En dćmon fra svundne tider.
Den kan ingen af jer magte. Lřb!
- Gandalf! - Fřr dem videre, Aragorn.
Der er ikke langt til broen.
Gřr, som jeg siger! Her gavner svćrd ikke noget.
Gandalf.
Merry! Pippin!
Sam.
Ingen dvćrgkast her!
Ikke skćgget!
Rolig.
Vent!
Hold fast.
Lćn dig frem.
Kom sĺ.
Over broen!
- Du kommer ikke forbi. - Gandalf!
Jeg er den hemmelige ilds tjener. Jeg hersker over Anors flamme.
Den mřrke ild vil ikke hjćlpe dig, du Udűns flamme!
Vend tilbage til skyggen.
Du kommer ikke forbi!
- Nej! Nej! - Gandalf!
Flygt, I fjolser!
Nej!
Aragorn!
Fĺ dem op, Legolas.
- Lad dem dog fĺ fred et řjeblik. - Snart vrimler det med orker her.
Vi skal nĺ frem til Lothlóriens skove.
Kom, Boromir. Legolas og Gimli, fĺ dem op at stĺ.
Rejs dig, Sam. Frodo?
Hold jer tćt til os, unge hobbitter.
Man siger, at en troldkvinde holder til i denne skov.
En elverheks...
...med mćgtige krćfter.
Enhver, som kigger pĺ hende, fortrylles af hende.
Frodo!
Og man ser dem aldrig igen.
Du kommer med undergangens fodtrin.
Du bringer megen ondskab med dig, Ringbćrer.
Hr. Frodo?
Denne dvćrg fĺr hun ikke sĺ let krammet pĺ.
Jeg har řjne som en hřg og řrer som en rćv.
Dvćrgen ĺnder sĺ tungt, at vi kunne ramme ham i mřrket.
Velkommen, Legolas.
Broderskabet stĺr i gćld til jer.
Aragorn af Dűnedain. Dig kender vi.
Kalder I det for hřflighed? Tal et sprog, vi alle forstĺr.
Vi har ikke haft kontakt med dvćrge siden de mřrke tider.
Og ved I, hvad denne dvćrg siger?
Det var ikke videre hřfligt.
I bringer ondskab med jer.
I kan ikke fortsćtte denne vej.
Gandalf dřde ikke forgćves.
Du mĺ ikke opgive hĺbet.
Du bćrer en tung byrde, Frodo.
Du skal ikke ogsĺ bćre skyldbyrden.
Fřlg med mig.
Caras Galadon! Hjertet af elverfolkets rige.
Her hersker Celeborn og Galadriel, Lysets Dronning.
Fjenden ved, at I er kommet hertil.
Jeres hĺb om at rejse i det skjulte er knust.
Otte ser jeg, men der var ni, som forlod Klřvedal.
Sig mig, hvor er Gandalf? Jeg vil gerne tale med ham.
Jeg kan ikke lćngere se ham.
Gandalf den Grĺ er ikke trĺdt ind i vores land.
Han er faldet ned i skyggen.
Han blev taget af skygge og flamme.
Af en balrog.
Vi vandrede nyttelřst ind i Moria.
Intet, som Gandalf gjorde, var nyttelřst.
Vi kender ikke hans hensigter.
Lad ikke tomheden i Khazad-dűm fylde dit hjerte, Gimli.
For verden er fuld af farer.
Overalt er kćrlighed blandet med sorg.
Hvad skal der blive af broderskabet? Uden Gandalf er alt hĺb ude.
I balancerer pĺ en knivsćg.
Hvis I viger blot en smule, gĺr det galt for os alle.
Men der er hĺb endnu, sĺ lćnge I er tro mod hinanden.
Nćr ingen frygt. Gĺ blot og hvil jer...
...for I er udmattede af sorg og mange trćngsler.
I nat skal I sove.
Velkommen, Frodo fra Herredet. Du, som har set Řjet.
De sřrger over Gandalf.
- Hvad siger de om ham? - Det kan jeg ikke bćre at fortćlle.
Sorgen er endnu for tćt pĺ.
De nćvner nok ikke hans fyrvćrkeri. Der burde vćre et vers om det.
De bedste sole, nogen sĺ
de blev til stjerne, grřnne, blĺ
og efter torden, regn af guld
var luften som af blomster fuld.
Det yder det slet ikke retfćrdighed.
Hvil dig nu.
- Grćnserne er godt bevogtet. - Jeg finder ingen hvile.
Jeg hřrte hendes rřst i mit sind.
Hun talte om min far og Gondors fald.
Hun sagde: "Selv nu er der hĺb."
Men jeg kan ikke se det.
Vi har intet hĺb haft i lang tid.
Min far er en ćdel mand. Men hans herredřmme svćkkes...
...og vores...
...vores folk mister modet.
Han har sat sin lid til mig. Jeg ville sĺ gerne hjćlpe.
Jeg ville gerne se Gondors herlighed genoprettet.
Har du nogensinde set det, Aragorn?
Ecthelions hvide tĺrn? Det glitrer som perler og sřlv.
Dets bannere blafrer i morgenbrisen.
Er du nogensinde blevet kaldt hjem af sřlvtrompeternes klare klang?
Jeg har set Den Hvide By...
...for lćnge siden.
En dag vil vores vej fřre os derhen.
Og sĺ vil tĺrnvagten rĺbe:
"Gondors konger er vendt tilbage."
- Vil du se i spejlet? - Hvad fĺr jeg at se?
Det kan selv de viseste ikke sige, for spejlet viser mangt og meget.
Det, som var...
Det, som er...
Og det...
...som endnu ikke har fundet sted.
Jeg ved, hvad det var, du sĺ.
For det er ogsĺ i mine tanker.
Det er det, som vil ske, hvis det ikke lykkes for dig.
Broderskabet gĺr i oplřsning. Det er allerede begyndt.
Han vil prřve at stjćle Ringen. Du ved, hvem jeg taler om.
Den vil tilintetgřre dem, en for en.
Hvis du beder mig om det, vil jeg give dig Den Ene Ring.
Tilbyder du mig den frivilligt?
Jeg kan ikke nćgte, at mit hjerte tragter efter den.
I stedet for Mřrkets Fyrste ville I fĺ en dronning.
Ikke mřrk, men smuk og prćgtig som et daggry.
Forrćderisk som havet.
Stćrkere end jordens grundvold.
Alle vil elske mig... og fortvivles.
Jeg bestod prřven. Jeg svinder bort og sřger vestpĺ.
- Og jeg forbliver Galadriel. - Jeg kan ikke klare det alene.
Du er Ringbćrer, Frodo. At bćre Herskerringen er ensomt.
Dette er Nenya, ringen af adamant. Jeg er dens vogter.
Denne opgave er blevet pĺlagt dig.
Og hvis du ikke finder vej...
...sĺ gřr ingen det.
Sĺ ved jeg, hvad jeg skal gřre. Det er bare...
Jeg er bange for at gřre det.
Selv det mindste vćsen kan ćndre pĺ fremtiden.
Ved du, hvordan orkerne blev til?
Engang var de elverfolk.
De blev fanget af De Mřrke Magter og torteret og lemlćstet.
Sřnderbrudte og frygtelige vćsner.
Og nu...
...har jeg fuldkommengjort dem. Min tro uruk-hai.
- Hvem tjener du? - Saruman!
Opspor dem. I mĺ ikke helme, fřr de er fundet.
I kender hverken smerte eller frygt.
I skal fĺ lov at smage menneskekřd.
En af de halvlange har noget vćrdifuldt.
Kom med dem. Levende og uskadte. Slĺ de andre ihjel!
Aldrig fřr har vi ifřrt fremmede vort folks klćdning.
Mĺ kapperne beskytte jer mod uvenlige řjne.
Lembas! Elverfolkets vejbrřd.
En enkelt, lille bid er nok til at fylde en mands mave.
Hvor mange har du spist?
Fire.
Farerne bliver vćrre lćngere sydpĺ.
Orker fra Mordor har besat řstbredden af Anduin.
Og vestbredden er heller ikke sikker.
Sćre vćsner med den hvide hĺnds mćrke er set her.
Orker vover sig ikke ud i sollys, men det gřr disse.
I bliver sporet.
Ved at sejle pĺ floden kan I nĺ faldene ved Rauros fřr fjenden.
Mine gave til dig, Legolas, er en af Galadrims buer.
Den passer til vores skovslćgtnings evner.
Dette er Noldorins dolke.
De har allerede set kamp.
Frygt ikke, unge Peregrin Toker.
Du skal nok fatte mod.
Og til dig, Samvis Gammegod, elverreb spundet af hithlain.
Er der ikke flere flotte dolke?
Og hvilken gave vil en dvćrg bede elverfolket om?
Intet. Bortset fra et sidste glimt af Galadriel.
For hun er smukkere end alle jordens ćdelstene.
Faktisk var der en ting...
Nej, nu vrřvler jeg. Det gĺr slet ikke. Jeg store fjols.
Jeg kan ikke give dig noget střrre end den gave, du allerede bćrer.
Hendes kćrlighed.
Jeg frygter, at Arven Aftenstjerne vil svinde hen.
Jeg lod hende gerne rejse bort og slutte sig til sit folk.
Jeg lod hende gerne sejle til Valinor.
Det valg mĺ hun trćffe.
Du har selv et valg at trćffe.
At hćve dig over alle dine fćdre lige siden Elendils dage.
Eller at styrte ned i mřrket sammen med resten af din slćgt.
Farvel.
Du har endnu meget at udrette.
Vi mřdes ikke mere... Elessar
Farvel, Frodo Sćkker.
Jeg skćnker dig lyset fra Eärendil. Vores elskede stjerne.
Mĺ den vćre et lys pĺ mřrke steder, hvor alt andet lys svigter.
Jeg har fĺet mit vćrste sĺr ved denne afsked.
For jeg har kastet et sidste blik pĺ det, som er smukkest af alt.
Jeg vil aldrig kalde noget smukt mere. Undtagen hendes gave til mig.
Hvad var hendes gave?
Jeg bad om et enkelt hĺr fra hendes gyldne lokker.
Hun gav mig tre.
Gollum. Han har fulgt os siden Moria.
Jeg havde hĺbet, vi slap fra ham.
Men han kender floden.
Og hvis han lokker fjenden til, bliver vores fćrd mere farefuld.
- Spis lidt, hr. Frodo. - Nej tak, Sam.
Du hverken spiser eller sover. Jeg har skam bemćrket det.
- Frodo... - Jeg har det fint.
Nej. Lad mig hjćlpe dig.
Det har jeg lovet Gandalf.
Du kan ikke hjćlpe mig, Sam.
Ikke denne gang.
Sov nu.
Vejen til Minas Tirith er den sikreste.
Derfra kan vi angribe Mordor med střrre styrke.
- Vi finder ingen styrke i Gondor. - Du stolede da pĺ elverfolket.
Stoler du ikke pĺ dit eget folk?
Vel er der svaghed og sĺrbarhed, men der er ogsĺ mod og ćre.
Men det nćgter du at se.
Du er bange. Du har altid skjult dig i skyggerne.
Du frygter det, du er.
Jeg vil ikke fřre Ringen i nćrheden af din by.
Frodo.
Argonath.
Jeg har lćnge villet se de fordums konger. Mine forfćdre.
Vi sejler over sřen i nat. Og siden fortsćtter vi til fods.
Vi nćrmer os Mordor fra nord.
Vi skal bare lige finde vej gennem Emyn Muil, -
- en uigennemtrćngelig labyrint af skarpe klipper. Og det bliver vćrre.
Pestbefćngt, stinkende marskland sĺ langt řjet rćkker.
Det er den vej, vi skal.
Hvil dig nu og genvind din styrke, min gode dvćrg.
- Vi burde drage videre nu. - Nej. Orkerne bevogter řstbredden.
Det er ikke řstbredden, jeg frygter.
En skygge og en truende fare vokser i mit sind.
Noget nćrmer sig. Jeg fornemmer det.
Dvćrge behřver ikke at genvinde deres styrke. Hřr ikke pĺ ham.
Hvor er Frodo?
Ingen af os burde vandre om alene.
Isćr ikke du. Alt for meget afhćnger af dig.
Frodo?
Jeg ved, hvorfor du sřger ensomhed. Du lider. Jeg kan se det pĺ dig.
Nu lider du vel ikke unřdvendigt?
Der er jo andre veje, Frodo. Andre stier, vi kan vćlge.
Jeg ved, hvad du vil foreslĺ.
Var det ikke for uroen i mit hjerte, kunne det lyde som et klogt rĺd.
Hvorfor det? Vi er alle bange, Frodo.
Men at lade os drive af frygten og knuse hĺbet er jo vanvid.
Der er ingen anden udvej.
Jeg beder kun om styrke til at forsvare mit folk.
- Hvis du blot lĺner mig Ringen... - Nej.
- Hvorfor viger du? Jeg er ikke tyv. - Du er ikke dig selv.
Du har jo ikke en chance. De finder dig.
De tager Ringen fra dig.
Inden det er overstĺet, vil du trygle om at dř.
Fć! Det er et tilfćlde, at du fik den. Den kunne have vćret min.
Den burde vćre min!
- Giv mig den! - Nej!
Jeg kan lćse dine tanker. Du vil give Sauron Ringen!
Du forrĺder os! Du gĺr din egen og vores undergang i mřde.
Forbandet vćre du! Du og alle andre halvlange!
Frodo?
Hvad har jeg dog gjort?
Undskyld, Frodo.
Frodo?
- Den knćkkede Boromir. - Hvor er Ringen?
Hold dig vćk!
- Jeg har svoret at beskytte dig. - Kan du beskytte mig mod dig selv?
Ville du tilintetgřre den?
Aragorn.
Elessar.
Jeg ville have fulgt dig til det sidste.
Ja, selv ned i Mordors flammer.
Det ved jeg.
Pas pĺ de andre. Isćr Sam. Han forstĺr det nok ikke.
Lřb, Frodo.
Lřb! Lřb!
Hr. Frodo!
Find den halvlange!
Elendil!
Lřb, Aragorn!
Frodo! Gem dig her. Hurtigt!
Kom.
Hvad er det, han gřr?
Han tager af sted.
Nej!
Lřb, Frodo. Stik af.
Hov, I der! Vi er her!
- Det lykkedes. - Lřb!
- Gondors horn. - Boromir!
Lřb! Lřb!
- De tog de smĺ... - Lig stille.
Frodo. Hvor er Frodo?
- Jeg lod Frodo stikke af. - Sĺ gjorde du, hvad jeg ikke kunne.
Jeg ville tage Ringen fra ham.
Ringen er uden for vores rćkkevidde.
Tilgiv mig. Jeg havde ikke forudset det.
- Jeg har forrĺdt jer alle. - Nej. Du har kćmpet tappert.
Du har reddet din ćre.
Lad den vćre.
Det er forbi.
Menneskenes verden falder.
Mřrket hersker... Og min by gĺr til grunde.
Jeg lover dig, at jeg ikke lader Den Hvide By falde.
Og vores folk skal ikke svigte.
Vores folk.
Vores folk...
Jeg ville have fulgt dig, min broder.
Min hćrfřrer.
Min konge.
Hvil i fred, du Gondors sřn.
De vil skue efter ham fra Det Hvide Tĺrn.
Men han vender ikke tilbage.
Frodo!
Jeg ville řnske, at jeg aldrig havde fĺet Ringen.
Jeg ville řnske, at alt dette aldrig var sket.
Det řnsker alle, som oplever dette. Men det er ikke deres afgřrelse.
Det eneste, du kan afgřre, er, hvordan du udnytter din tid.
Vent, Frodo!
- Hr. Frodo. - Nej, Sam.
Vend om, Sam!
- Jeg drager alene til Mordor. - Ja. Og jeg tager med.
Du kan ikke svřmme!
Sam.
Sam!
Jeg har givet et lřfte, hr. Frodo.
Et lřfte: "Forlad ham ikke, Samvis Gammegod."
Og det har jeg ikke i sinde at gřre.
Ĺh, Sam.
Kom sĺ.
Skynd jer! Frodo og Sam har nĺet řstbredden.
- Vil du ikke fřlge efter dem? - Vi kan ikke hjćlpe Frodo mere.
Sĺ har det vćret forgćves. Broderskabet har svigtet.
Ikke, hvis vi holder trofast ud.
Vi overlader ikke Merry og Pippin til tortur og dřd.
Ikke sĺ lćnge vi stadig kan slĺs. Efterlad alt unřdvendigt.
Vi mĺ undgĺ byrder. Lad os jage nogle orker.
Mordor!
Jeg hĺber, at de andre finder en sikrere vej.
Traver passer pĺ dem.
Vi ser dem nćppe igen.
Ĺh jo, mĺske, hr. Frodo. Mĺske.
Sam...
Jeg er glad for, at du er hos mig.
Tekstning: Aage Brock SDI Media Denmark