NATALYA BONDARCHUK
DONATAS BANIONIS
YURI YARVET
VLADISLAV DVORZHETSKY
NIKOLAI GRINKO
ANATOLY SOLONITSYN
Elokuvassa:
SOLARIS
Perustuu Stanislaw Lemmin saman nimiseen scifi novelliin
Käsikirjoitus: F.GORENSHTEIN, A.TARKOVSKY
Ohjaus: Andrei TARKOVSKY
Still kuvat: Vadim YUSOV
Lavastus: Mikhail ROMADIN
Musiikki: Eduard ARTEMYEV
Ääänitys: Semyon LITVINOV
SOLARIS Osa yksi
Kris, tule tänne! Hyvä kun olet täällä!
Kris ulkoilee päivittäin ainakin tunnin.
Se tekee hänelle hyvää.
Käskin häntä ulkoilemaan enemmän, koska hän on tehnyt yötämyöten töitä.
Solarisen tutkiminen on osa häntä!
Hän tuo mieleeni kirjanpitäjän, joka valmistelee vuositilitystä.
Odotimme sinua jo eilen.
Hän halusi karata kun näki minut.
Päivää
Ei olisi varmaan kannattanu häiritä teitä tänään.
Olemmepas vanhentuneet. Tajusin sen vasta nyt.
Kai hän ymmärtää, että kaikki riippuu käskystä asemalta?
Miehistö välittää koko ajan epäselvää ja väärää tietoa
Ja jos hän ilmoittaa, että jostain syystä töitä on mahdotonta jatkaa,
Asema voidaan ottaa pois Solarista kiertävältä radaltaan.
Ymmärrän
Lupasit puhua hänen kanssa. Toin filmin. Oikeastaan juuri sitä varten tulinkin.
Joo, totta kai.
Olisiko mahdollista, että poika asuisi teillä muutaman päivän?
Minulla on paljon kiireitä, eikä ole ketään, kenen kanssa hänet jättäisin.
Anja voi katsoa hänen perään, hänellä on enemmään vapaa aikaa nykyään.
Mihin aikaan Krisilla on huomenna lento?
Huomenna aamulla hän ei ole enää täällä.
Mukavaa teillä on täällä.
Tämä talo muistuttaa isoisäni taloa. Tykkäsin hänen talosta tosi paljon -
ja me äidin kanssa päätimme rakentaa samanlaisen.
Minä en tykkää uudistuksista.
Kapteeni, tänne! Juostaan!
Minä tästä varmaan lähdenkin. On kauheasti tekemistä.
Etkö halua katsoa filmiä?
Olen nähnyt sen jo monta kertaa.
21. päivänä tutkimusretkemme alkamisesta
Kresnikov ja fysiikko Fehner tekivät tutkimuslennon Solarikselle ilmatyynyaluksella
Kun he eivät palanneet kuudentoista tunnin määräajassa, -
meidän oli pakko suorittaa hälytys.
Koska ilma oli huono, pelastustyöt piti lopettaa.
Kaikki pelastusalukset palasivat, paitsi lastaushelikopteri, -
jolla lähti lentäjä Berton.
Berton palasi tunnin kuluttua, kun ulkona oli jo pimeä.
Päästyään helikopterista, hän lähti juoksemaan. Hän oli shokissa.
Te varmaan ymmärratte, että mieheltä, jolla on 11 vuoden lentäjän kokemus, -
sellainen käyttäytyminen oli aika ällistyttävä
Kahden päivän kuluttua hän oli jo kunnossa, mutta ei koskaan enää tullut -
ulos avaruusaluksesta, ja pelkäsi katsoa ikkunaan, josta näkyy valtameri.
Myöhemmin hän kirjoitti meille sairaalasta, -
että aikoo tehdä asiakirjan todella tärkeästä asiasta, -
joka hänen mielestään voi ratkaista Solariksen kohtalon.
Hyvä, tästä hän voi varmaan kertoa meille itsekin.
-Eli annetaan nyt suunvuoron Bertonille. -Kiitoksia.
Kun laskeuduin 300 m korkeudelle, -
oli vaikea pitää korkeutta -
myrskyisän tuulen takia.
Minun oli pakko keskittyä vain aluksen ohjamiseen.
Ei ollut aikaa katsoa ikkunasta ulos.
Tämän takia jouduin sumuun.
Oliko se tavallinen sumu?
Ei. En ollut koskaan nähnyt vastaavaa.
Se oli jotain outoa ja tahmeata ainetta.
Se peitti kaikki ikkunat, -
enkä pystynyt enään ohjamaan konetta.
Korkeus rupesi laskemaan.
Aurinkoa en nähnyt, mutta menin jotain punaista valoa kohti.
Puolen tunnin kuluttua pääsin aukiolle.
Se oli ympyrän muotoinen, halkaisijaltaan muutamaa sataa metria.
Sillä hetkellä huomasin valtameressä tapahtuneen muutoksen.
Aallot hävisivät kokonaan. Pinta oli läpinäkyvä, mutta vähän samea.
Sen alla oli keltainen muta, joka kohosi koko ajan ylöspäin ohuina raitoina.
Ylös päästyään, se muuttui kirkkaaksi lasipinnaksi.
Sen jälkeen rupesi kiehumaan, vaahtoamaan ja kovettumaan lopuksi.
Se muistutti palannutta sokerisiirappia.
Se muta... tai lima keräntyi isoiksi paloiksi
ja vähitelleen niistä muodostui erilaisia muotoja.
Joku voima veti minua koko ajan kohti sumua.
Jouduin taistelemaan sitä vastaan vähän aikaa.
Kun vilkaisin taas alas, -
näin siellä jotain puutarhaa muistuttavaa.
Miten niin, puutarha?
Pyytäisin hiljaisuutta!
Näin siellä kääpiöpuita, pensaikkoaitoja, kukkia, polkuja.
Kaikki se oli...
Puita ja pensaita. Onko se mahdollista?
Olivatko ne kasvit aitoja?
Ei, kyllähän minä kerroin jo. Ne oli kuin kipsistä tehdyt, mutta oikeata kokoa.
Sen jälkeen kaikki rupesi rikkoutumaan ja hajoamaan.
Raoista pursui keltaista mutaa, se kiehui entistä enemmän ja peitti kaiken vaahdolla
Kaiken te voitte nähdä itsekin
Välillä laitoin kameran päälle ja kuvasin tapahtunnutta.
Ehdottaisin sitten keskeyttämään nämä keskustelut -
ja katsomaan tapahtunnutta omin silmin.
No niin, näyttäkää meille se teidän nauhanne.
Oliko siinä sitten kaikki? Siinäkö on koko teidän filminne?
Siinä se oli
Mutta siitähän ei saa mitään selvää!
Te kuvasitte vain pilviä! Miksi kuvasitte vain pilviä?
Se on varmaan se sumu, mistä puhuin.
Se on minullekin aika yllätys.
Bertonin tajuntaan on voinut vaikuttaa häiriöaallot, joita Solaris lähettää.
Kuten tiedämme, Solaris ei ole pelkästään jättiläisaivot.
Se on jotain ainetta, joka pystyy ajattelemaan.
Mutta tällainen olettamus on aika epäilyttävä.
Tunsitteko itseänne kipeäksi sinä päivänä?
Seuraavaksi tulee aika turha pätkä.
Tästä varmaan alkaa...
...sieltä löysin leijuvan kappaleen
Luulin aluksi, että se on Fehnerin puku, kun se muistutti muodoltaan ihmistä
Käänsin koneen takaisin, en halunnut mennä ohi.
Sillä hetkellä kappale nousi hieman.
ihan kuin se olisi lähtenyt uimaan tai mennyt aallon mukana.
Tämä ihminen oli ilman pukua ja hän liikkui.
Anteeksi, nyt en ymmärrä, IHMINEN?
Kyllä, ihminen.
-Hetkinen, näittekö sen kasvot? -Kyllä.
Mikä ihminen?
Ja... kuka se oli?
Se oli lapsi
Siis mikä lapsi? Oletteko nähneet hänet aikaisemmin?
Ei, en koskaan aikaisemmin. En ainakaan muista sitä.
Kun tulin lähemmäksi, -
niin huomasin hänessä jotain outoa.
Miten niin?
Minä...en heti tajunnut mikä vika hänessä oli.
Sitten huomasin, että hän oli epätavallisen isokokoinen.
Jättiläismäinen. Ainakin nelimetrinen
Hänellä oli siniset silmät ja... mustat hiukset.
Voitteko hyvin?
Tätä istuntoa voidaanhan jatkaa myöhemminkin.
Ei, pystyn kyllä jatkamaan.
Hän oli alasti... ihan alasti, kuin vastasyntynyt.
Hän oli myös märkä... tai liukas.
Hänen nahkansa kiilsi.
Hän keinui aallon päällä ylös ja alas.
Ja kaiken lisäksi hän vielä kiemurteli.
Se oli hämmästyttävä.
Suokaa anteeksi.
Kelaan vähän eteenpäin. Pian se loppuukin.
Bertonin tarina vaikuttaa pelkältä kuvitelmalta, -
jonka aiheutti planeetan olosuhteet.
Planeetan ilmakehän vaikutuksesta aivokuoren toiminta vilkastui -
ja synnytti hallusinaatioita
Täten koko tarina tai ainakin osa siitä -
on vain mielikuvitusta, eikä todellisuutta.
osa siitä?
Anteeksi, en ole vielä lopettanut.
Lääkärifysikko Mesenger -
huomauttaa kuitenkin, että Bertonin kertomus -
voi pitää paikkaansa -
Ja vaatii tutkimuksen jatkamista.
Siinä olisi nyt kaikki.
Mutta näin sen kaiken omin silmin!
Minä olen tästä kaikesta vähän eri mieltä.
Olemme seuramassa mahtavimman keksinnön syntyä.
Enkä haluaisi, että ratkaisumme perustuisivat yhden ihmisen havaintoihin
Vieläpä ihmisen, jolla ei ole minkänlaista oppiarvoa.
Vaikkakin jokainen tutkija on varmaan kateellinen tälle lentäjälle, -
hänen kokemuksilleen ja tarkkavaisuudelleen.
Ja sitä paitsi, viimeisimpien tietojen jälkeen -
meillä ei ole mitään oikeuksia lopettaa tutkimustöitä.
Minä ymmärrän professori Mesengeria.
Mutta katsotaan meidän historiamme. Solariksen tutkimustyöt eivät edisty.
Olemme vieläkin samassa pisteessä, kuin tutkimustöiden alkaessa.
Kaikkien näiden vuosien ponnistelut osoittautuivat ihan turhiksi.
Siinä, mitä tiedämme Solariksesta nyt -
ei ole mitään järkeä.
Siitä kaikesta on mahdotonta saada minkäänlaista kokonaisuutta.
Siinä tilanteessa olemme vielä tänäänkin.
Solaris-tutkimus kuolee.
Mutta asia koskee paljon muutakin kuin vain tutkimustyötä.
Nyt puhutaan myös ihmisen ymmärryksen rajoista.
Asettamalla marginaalit tutkimustyölle -
kyseenalaistamme ideaa ajattelun rajattomuudesta.
Kun rajaamme tutkimuksien etenemistä, päädymme vain kiertämään kehää.
Kysyisin vielä kerran, mitä tarkoittaa, -
ettei tarinaani voida selittää?
Näinhän kaiken omin silmin. Mitä tarkoittaa osittain epätodellista?
Se tarkoittaa, että hallusinaationne -
olivat voineet syntyä todellisten ilmiöiden aiheuttamina.
Tuulisella säällä on helppo sekoittaa -
heiluva pensas elävään olentoon.
Ja tässä puhutaan kuitenkin tuntemattomasta valtamerestä...
Sanoissani ei ollut mitään teitä loukkaavaa.
Haluaisin tietää kuinka tarkkaan huomioidaan Mesengerin lausunto.
Oikeastaan ei mitenkään.
Toisin sanoen tutkimustyöt tältä osin lopetetaan.
...joo, joo, hetkinen...
Siinä tapauksessa haluan tehdä valituksen loukkauksesta retkikuntaa kohtaan.
Olen velvollinen ilmoittamaan...
...ja niin edelleen.
Nykyään Bertonin raportti on kuin joku yleinen vitsi.
Olemme tunteneet jo niin kauan toisiamme, mutten tiennyt teistä tällaista.
Te olitte muuten tosi hyvännäköinen.
No älkäähän nyt. Mutta kiitos kuitenkin.
Anteeksi.
No niin, Kris, mitä mieltä olet tästä?
Jos sinulla ei ole mitään sitä vastaan, puhuisin poikasi kanssa kahden kesken.
En haluaisi olla taas se pelle, kuin silloin.
Odotan Teitä alhaalla, keinujen vieressä.
Vähän outo ihminen se on.
Suotta aliarvioit häntä. On hän itsekin vähän vaivautunut.
Luule, että häiritsee hyvästejämme. Hän on aika arka ihminen.
Jos hän tulee käymään, hänen asiansa on todellakin tärkeä.
Totta puhuen en jaksaisi nähdä nyt ketään.
Emme hirveästi ehdi nykyään juttelemaan.
Kiitos, kun sanot noin.
Vaikka viimeisenäkin päivänä.
Viimeisenä päivänä.
Kun hyvästellään jotenkin erikoisesti -
jälkeenpäin aina harmittaa. Hei, tätisi tulee nyt tänne.
Kuule, Kris, nähdäänkö päivällisen jälkeen? Meidän täytyy puhua.
Miksi sitten kutsuit vasta tänään Bertonin tänne?
Mihin vieraat laitetaan nukkumaan, viereesi vai yläkerran huoneeseen?
Yläkertaan varmaan.
Minä menenkin treffeille... keinuille.
-Mitä jos... -Älä nyt...
Odota nyt sen huoneen kanssa
Kuules, Kris!
No, mitä on sattunut?
-Mikä siellä on? -Mitä pelkäät?
Siellä tallissa on joku.
Se on hevonen.
No kyllä minä hevosta olisin tunnistanut!
Tules nyt.
Se on kiltti, katso kuinka nätti.
Koittakaa ymmärtää minua.
Väitän, että juuri ihmisten mielikuvituksien takia, -
valtameri Solaris on vieläkin meille arvoitus.
Minua kiinnostaa totuus
ja te yritätte saada minusta kannattajanne ja puolustajanne.
En saa tehdä ratkaisuja sen perusteella, miltä minusta tuntuu.
Minulla on selvä tavoite, joka päättää tutkimustyöt:
Sulkea asema -
ja allekirjoittaa umpikujalle päätös.
Tai käyttää pakkotoimenpiteitä -
vaikkapa esimerkiksi ydinaseita.
Ei missään nimessä niitä.
Miksi ei? Sanoittehan itse että, tutkimustöitä on jatkettava hinnalla millä hyvänsä.
Haluatteko muka tuhota sen, mitä emme tällä hetkellä vain kykene ymmärtämään?
Anteeksi vaan, mutten ole "tietoa millä hinnalla hyvänsä"-lauseen kannattaja.
Tieto on todellista vain silloin, kun se perustuu moraalisuuteen.
Moraalinen tai moraaliton, tiede on kuitenkin ihmisen tekemä.
Älkää unohtako Hiroshimaa.
Älkää sitten tehkö moraalitonta tiedettä! Omituista.
Omituista? Ei tässä ole mitään omituistaa.
Näen, ettette itsekään ole varma siitä, -
Oliko se mitä näitte siellä totta vai pelkkä hallusinaatio.
Kiitos teille kaikesta, meillä ei ole enää mitään puhuttavaa!
-No mikä on? -Olen nyt lähdössä!
Minne?
Hän on kirjanpitäjä eikä tiedemies, olit oikeassa!
Olet hyvä ystäväni, mutta kiellän sinua puhumasta Krisistä tuohon sävyyn!
Hyvä on! Olemme tunteneet toisiamme jo 20 vuotta, on jo korkea aika päättää ystävyytemme!
Jääkö poikasi meille?
Minkä takia loukasit häntä?
Olet liian julma! Sinunlaisiasi on vaarallista päästää avaruuteen.
Sielläpäin kaikki on haurasta. Todellakin haurasta!
Onneksi maapallo on jo tottunut sinunlaisiisi!
Sitä kutsutaan inhimillisyydeksi!
Kadehditko, että hän saa haudata minut, etkä sinä?
Täten oli todistettu, että Solarin on jonkinlainen aivomassa.
Ja siitä tehtiin johtopäätös, että se on jotain ajattelevaa ainetta.
Vieläkään ei olla löydetty todisteita, -
jotka vahvistaisivat tai kumoaisivat teorian...
Tämä on ohjelma Solariksesta.
...tunnollisia tutkijoita ei ole enää paljon jäljellä.
Tällä suurella avarusasemalla -
joka oli suunniteltu 85 tutkijalle, on enää 3 työntekijää.
Tämä on astrobiologi Sortorius.
Hibernetiikko Snaut
Fysiikko Zegiborjan, joka tekee...
Soitan kaupungista.
Berton.
Anna, menisitkö hetkeksi pois, meidän täytyy puhua.
Kun puhuimme Krisin kanssa, unohdin kertoa jotain hyvin tärkeä.
Siitä Mesengerista ja hänen mielipiteistään.
Hän oli hyvin kiinnostunut Fehneristä, joka kuoli silloin Solariksella.
Selvisi, että Fehnerillä oli perhe ja pieni poika, jonka hän oli jättänyt orvoksi.
Kävimme katsomassa hänen perhettään.
Silloin näin hänen poikansa.
Et ole kertonut minulle siitä.
-Ei ollut syytä kertoa. -No hyvä on, kerro nyt sitten.
Se poika oli ihan samannäköinen, kuin se lapsi, mitä näin Solariksessa.
täsmälleen samannäköinen, mutta normaalikokoinen.
Nyt ennen lähtöä Krisin ei tarvi miettiä sitä turhaan, -
mutta pitäköön sen mielessä sitten, kun on siellä.
Ylimääräiset paperit.
Ne, jotka täytyy säästää on huoneessani.
Kaikki yliopiston muistinpanot Miten ne on voinut säilyä niin kauan?
Jos jotain sattuu, pyydän, että niistä pidetään hyvää huolta.
Jotain kyllä keksitään.
Älä muuten etsi "Nuotio"-nauhaa, otan sen mukaan.
joo joo, ota vaan.
-Valmista? -Joo, valmista.
Ole huoleti. Hyvää matkaa! Kerro terveisiä kaikille!
-Milloin on lähtö? -Olet jo matkalla, Kris!
Huomio, Solaris! Tehkää jotain!
Menetän tasapainon. Täällä on Kelvin, loppu.
Hei, onko täällä ketään? Täällä olisi vieraita, hu-hu!
Tri Snaut?
Yks, kaks, kolme, neljä, viis, kuus, seitsemän, kahdeksan -
Yhdeksän ja kymmenen.
Snout?
Olen Kelvin, psykologi.
Oletettavasti, minua ei olla odotettu täällä?
Oletteko saanut radioviestin?
Kyllä, totta kai!
Hei, mitä Teitä vaivaa?
Anteeksi.
Missä on Giborjan ja Sartorius?
Sartorius on omassa huoneessaan, Giborjan on kuollut.
Miten niin, on kuollut?
Tehnyt itsemurhan.
Ei voi olla totta. Tunsin hänet. Hän ei olisi koskaan...
Hänellä oli vaikea depressio.
Siitä lähtien, kun ongelmat alkoivat täällä...
Tiedättekö mitä?
Teidän olisi parasta levätä vähän ja käydä vaikka kylvyssä.
Tulkaa tunnin kuluttua uudestaan.
Haluaisin nähdä Gibarjania... tai siis Sartoriusia.
Myöhemmin. Sitä paitsi hänellä ei ole nyt aikaa. Hän on laboratoriossa.
Kuulkaa, Snaut! Tiedän, että on tapahtunut jotain -
yliluonnollista ja ehkä...
Tri Kelvin, hm...
Ymmärrättekö..? Niin, siis tulkaa tunnin kuluttua.
Menkää nyt vaan lepäämään.
Ja kuulkaa, täällä on nyt vain me kolme Sortoriusta mukaan lukien.
Te tunnette hänet.
Jos näette jotain erikoista, ei minua, eikä Sortoriusta -
Yrittäkää pysyä rauhallisena.
-Näen mitä? -En tiedä, se riippuu Teistä.
-Hallusinaatioitako? -Ei, muistakaa vain...
-Mitä? -Että tämä ei ole Maa.
Tiedättekö mitä? Tulkaa mieluummin illalla tai yöllä.
Tai ehkä sittenkin vasta huomenna.
"A. GUIBARIANE"
"IHMINEN"
"K.KELVENILLE"
Terve, Kris.
Minulla on vielä hetki aikaa.
Minun täytyy kertoa sinulle jotain -
ja varoittaa yhdestä asiasta.
Nyt olet jo aluksella ja tiedät mitä minulle on tapahtunut.
Jos et vielä, niin Snaut tai Sartorius kertovat.
Se, mitä minulle on tapahtunut, -
ei ole tärkeää.
Eikä sitä pysty oikein selittämään.
Ja pelkään, että se on vasta alkua mitä minulle tapahtui
En tietenkään toivo mutta -
näin voi käydä myös sinulle.
Täällä voi kenelle tahansa käydä näin.
Älä luule, että olen hullu, olen ihan tervejärkinen.
Kyllä sinä minut tunnet.
Jos ehdin, kerron miksi olen sen tehnyt.
Kerron kaiken sen takia, että jos näin käy sinullekin -
muista ettei se ole järjettömyyttä.
Ja mitä tutkimusten jatkamiseen tulee -
kannatan Solariksen tuhoamista -
Voimakasta röntgensäteilyä hyväksi käyttäen.
Se on tietenkin kiellettyä, mutta ei ole muuta vaihtoehtoa.
Me...te vain vajoatte syvemmälle.
Valtameren tuho voi ratkaista kaiken.
se on varmaan ainoa tapa kommunikoida tämän hirviön kanssa.
Muuta vaihtoehtoa ei ole, Kris.
Jos...
Tri Sartorius? Olen Kelvin Saavuin kaksi tuntia sitten.
Ymmärtäkää minua, olen tässä typerässä tilanteessa.
Jos ette nyt avaa, rikon oven!
Hyvä on. Minä avaan, mutta älkää tulko sisälle. Tulen ulos.
Selvä.
Olen Kelvin.
Todennäköisesti olette kuullut minusta. Teen... siis tein töitä Giborjanin kanssa.
-Joo, jatkakaa. -Snaut kertoi, että Giborjan... on kuollut
Tiedätte senkin miten hän on kuollut?
Kyllä. Se on kamalaa. En tiedä yksityiskohtia. Tiedän vaan, että hän on kuollut
Se ei ole tärkeää, meistä jokainen voi kuolla.
Hän toivoi tulevansa haudatuksi Maassa, avaruus ei kelvannut hänelle.
Hän halusi maahan kastematojen kanssa.
En pitänyt siitä, mutta Snaut vaati toivomuksen toteuttamista.
Oletteko koskaan kuullut Bertonista? Se lentäjä, joka...
-Se lentäjä, joka... -Joo, se joka auttoi Fehnerin etsinnöissä.
Fehner kuoli kuin sankari ja Giborjan oli pelkuri.
Ei hänestä kannata puhua pahaa nyt.
-Mietitte turhia asioita, nyt etusijalla on velkamme. -Kenelle olemme velkaa?
-Totuudelle. -Eli siis ihmisille?
Etsitte totuutta väärästä paikasta. Tuolla...
Kummallinen asenne Teillä. Käytöksenne ei ole inhimillistä.
Kuuletteko?
Menkää pois. Reagoitte kaikkeen herkästi.
Teidän täytyy tottua tähän. Näkemiin.
Puhuin Sartoriuksen kanssa.
Ylimielinen tyyppi.
Hän on hyvin lahjakas tutkija.
Minusta tuntuu, että olen vähän kipeä.
Olette täysin terve. Ette vain kuuntele mitä teille puhutaan.
Snaut, onko aluksella ketään muuta, kuin me kolme?
Oletteko nähnyt?
Mistä olette varoittanut minua?
Mitä näitte?
Onko se ihminen? Onko se aito?
Voiko siihen koskea ja onko se vaarallinen?
Näittekö tytön viimeksi tänään?
Entä sinä? Kuka sinä olet?
Hiljaa!
-Mistä hän on ilmestynyt? -Jätä minut rauhaan.
Sinä pelkäät.
Ole huoleti, en luule sinua hulluksi.
Et sinä mitään... ei mitään.. hulluksi...hm..
Se olisi helpotus.
Kuuntele, Snaut!
Ihan turhaan, kaikki.
Minua ei kuitenkaan ymmärretä.
Kaikki luulevat, että olen hullu.
Vaikka tämä onkin järjetöntä, minun on pakko tehdä se.
Pelkään, että Sartorius ja Snaut tulevat tänne.
He eivät ymmärrä itsekään mitä tekevät. Pelkään, Kris.
En kestä enää.
Ei kukaan tätä ymmärrä.
Avaa ovi! Giborjan, kuuletko! Älä viitsi pelleillä!
Me olemme tässä vain, Snaut ja Sartorius.
Haluamme autaa sinua!
Haluavat muka auttaa!
Tullaan, tullaan, älkää metelöikö!
Olen itse itseni herra
Näit tytön.
Tämä ei ole hulluutta, Kris!
Ehkä tämä liittyy jotenkin omatuntoon.
Olen niin kauan odottanut sinua tänne.
Mistä sinä olet...?
On niin mukavaa.
Mistä sait selville, missä olen?
Mitä tarkoitat?
Kris, älä kutita!
-Missä on tossuni? -Tossusi?
Ei, ei ne siellä ole.
Kuka tämä on?
Kris. Se olen minä.
Kuule,
jotenkin tuntuu siltä,
että olen unohtanut jotain.
En käsitä.
Rakastatko minua?
No, kyllä sinä sen tiedät, Hari.
Menen nyt vähäksi aikaa ulos. Odota minua täällä.
-Tulen mukaan. -Ei, Hari, ei. Tulen pian takaisin.
Ei.
-Älä nyt, miksi en saa mennä?
En tiedä, en voi...
Mitä et voi?
Minusta tuntuu, että minun täytyy olla koko ajan kanssasi.
Et ole mikään lapsi, Hari. Minun täytyy tehdä töitäkin.
Olen niin hölmö.
Sinä vain juokset ympäri niin pörröisenä ihan kuin Snaut.
-Kuin kuka? -Snaut.
Snaut? Mistä sinä hänet...?
No, minun täytyy lähteä. Jos haluat, mennään yhdessä.
Mekkoa et voi laittaa, laita tämä suojapuku päälle.
Kris, auta minua, en saa tätä auki.
Miksi katsot noin?