Taas yksi kylä on tuhoutunut.
Lähdetään, kohta tästäkin tulee osa Rappion merta.
Tämä kaikki tapahtui 1 000 vuotta teollisen sivilisaation romahtamisen jälkeen,
Rappion meri, rämeikkö, joka vapautti myrkyllisiä höyryjä,
peitti maan, ripotellen myrkyllistä siitepölyä,
uhaten ihmiskunnan selviytymistä.
NAUSICAÄ: OF THE VALLEY OF THE WIND
Suomentaja: Hiino Oikoluku: - Versionumero: 1.1
Ohmun jäljet.
Ne ovat vielä tuoreet.
Kokonainen Ohmun ulkokuori.
Ihmeellistä.
En ole ikinä nähnyt yhtä ihmeellistä ulkokuorta.
Kuulostaa hyvältä.
Se lohkaisi jopa palan keraamisesta miekastani.
Kyläläiset tulevat olemaan iloisia.
Tästä he saavat runsaasti raaka-aineita työkaluihinsa.
Mikä silmä.
Voisinkohan ottaa sen mukaani?
Se lähti helposti.
Kuinka uskomattoman kevyt.
Mushigo-sienet vapauttavat iltapäiväisiä höyryjä.
Kuinka kaunista...
Täällä Manan metsissä, keuhkoni tuhoutuisivat
viidessä minuutissa ilman maskia.
Mikä se oli?
Mikä se olisi voinut olla?
Sydämeni hakkaa.
Nuo ovat aseen ääniä.
Hyönteinen on hyökkäämässä jonkun kimppuun.
Anteeksi!
Tuolla!
Kuinka tiheä itiöpilvi.
Ohmu! Sen oli pakko olla hänen ulkokuorensa
Älkää juosko sinne päin!
Kunpa näkisitte signaalini!
He vastasivat! He ovat tulossa.
Kuka hän on?
Miten suurenmoinen Ohmu.
- Mene vastatuuleen! - Selvä!
Palaa metsääsi Ohmu.
Tämä ei ole sinun maailmasi.
Ole kiltti.
Se on sokaistunut raivosta.
Minun täytyy rauhoittaa hänet jotenkin.
Valokranaatit lamauttivat hänet.
Hyönteishoukutin.
Herää, Ohmu.
Palaa metsään.
Se heräsi.
Ohmu on palaamassa metsään.
Hän kesytti tuon Ohmun vain valokranaateilla ja hyönteishoukuttimella.
Herra Yupa!
Nausicaä, Tuskin tunnistin sinut.
Siitä on ollut jo puolitoista vuotta. Isä tulee olemaan iloinen.
Minun täytyy kiittää sinua.
Sinusta on tullut mainio liitäjä.
Oi, en ainakaan isäni mielestä.
Ai niin! Tietenkin. Minä aivan unohdin tämän pikkukaverin.
Kettuorava. En ole ikinä nähnyt tuollaista.
Kun siipirikko hyönteinen nappasi hänet, luulin häntä ihmislapseksi.
Joten minun piti ampua se.
Se siis raivostutti Ohmun.
Hän oli tajuton, joten hän ei hengittänyt höyryjä.
Parempi, jotta et koskisi häneen.
Jopa nuorina, he ovat villejä.
Tule.
Kas noin.
Hei...
Et pelkää.
Näetkö... et enää pelkää.
Näetkö...
Olit vain kauhuissasi.
Herra Yupa, saanko pitää sen?
Mikä ettei...
Kiitos.
Kai ja Kui. Muistatteko minut?
Tuo ihmeellinen voima.
Olette varmasti väsyneitä. Juoksitte niin paljon.
Ovatko kaikki kunnossa?
Mitä nyt?
Isäni...
Hän ei voi enää lentää.
Jihl...
Metsän myrkkykaasut?
Kyllä. Hän sanoo että se on kohtalo kaikille, jotka asuvat Rappion meren luona.
Minun olisi pitänyt tulla aikaisemmin.
Ei, ei suinkaan.
Kiitos kun tulit nyt.
Herra Yupa, on jotain, mitä haluan näyttää sinulle.
Salaisen huoneeni.
Se on salainen. En haluaisi pelästyttää heitä.
Kerron heille, että olet tulossa.
Tule pian!
Herra Yupa.
Voisitko ottaa tämän?
Sen kanssa on hankala lentää.
Hän tosiaan ymmärtää tuulesta paljon.
Ei ole enää pitkä matka.
Herra Yupa.
- Tervetuloa. - Oletko vielä kunnossa?
Vedet ja tuulet ovat puhtaita ja rauhallisia.
- Herra Yupa. - Hei kaikki, you're well.[käännä]
Herra Yupa.
Olemme kaivanneet sinua.
Prinsessa, hän on jo täällä.
Odota. Olen kohta valmis.
Herra Yupa.
Vanha kunnon Mito, työskentelet vieläkin kovasti.
Kerro meille tänään illalla tarinoita matkoiltasi.
No niin...Käynnistä se.
- Näyttää toimivan. - Kyllä.
Tämä on mahtava.
Aiomme heti huomenna käyttää tätä.
Tule, Toeto.
Herra Yupa. Tämä on Toeton lapsi, hän on syntynyt tänä vuonna.
Katsotaanpa.
Kaunis lapsi.
Muistuttaa minua Nausicasta lapsena.
Pyydän, voisitteko olla hänen kummisetä.
Nimetkää hänet sellaiseksi, että hyvät tuulet palvelisivat aina häntä.
Selvä se. Annan hänelle kauniin nimen.
Kiitoksia.
Kasvakoon hän yhtä vahvaksi, kun meidän Prinsessamme.
Tulkoon vain vahvaksi...
Mutta me emme halua, että hänkin käy käymään Rappion merellä.
Mutta sieltä löysin juuri Ohmun ulkokuoren.
Niin, mutta ajattele minua. Minä olen vastuussa tästä linnasta ja sinusta.
Jaksat aina huolestuttaa minua.
Anna hänen käydä Rappion merellä jos hän kerran löytää meille Ohmun ulkokuoria.
Tosiaan, hänen läsnäolonsa pelasti minut.
Pelastuitko tytön avulla?
Tämä on suurenmoinen laakso. Täällä olo rauhoittaa mieleni.
Millainen matkasi oli?
Se oli kamala.
Rappion meri tuhosi kaksi valtiota etelästä.
Se on leviämässä kaiken aikaa.
Kuitenkin sota ja nälkäkin ovat kaikkialla.
Ei mitään muuta kuin pahoja enteitä.
Miksi he eivät voi elää niin kuin me elämme täällä laaksossa?
Suotuisat merituulet suojelevat laaksoamme.
Rappion meri ei voi tavoittaa meitä täältä.
Mitä sinä sanot, Yupa?
Eikö olisi aika jo asettua tänne laaksoon?
Katso vointiani. Se ilostuttaisi kaikkia.
Olet väärässä.
Yupan kohtalo on jatkaa hänen etsintöjään.
Kohtaloko...
Obaba, mitä hän on etsimässä
Voi sentään, Etkö ole kertonut Nausicalle?
Katsohan tuota kuvakudosta seinällä...
Vaikka minä en enää näe sitä, mutta katsohan
hahmoa vasemmassa yläkulmassa:
"...pukeutuneena siniseen kaapuun,
"on laskeutuva kultaiselle pellolle,
"liittäen mahtavan Maan
"ohjaten ihmiset viimeinkin puhtaalle, vihreälle maalle."
Herra Yupa, olin aina ajatellut, että tuo olisi ollut vain legenda.
Sinun ei pitäisi kiusata minua, Obaba.
Se on sama asia.
Toivon vain, että saisin selville Rappion meren salaisuudet.
Onko meidän ihmisten kohtalo nääntyä ja lopulta tuhoutua
Rappion merellä?
Tuon haluaisin tietää.
Kunpa vain voisin auttaa herra Yupaa...
Prinsessa, Prinsessa.
Mitä nyt, Mito?
Tuulessa on joku vikana.
Kohta on jo auringonnousu. Tulen kohta sinne.
Mitä nyt?
Oikea myrsky, mutta jotain outoa on tekeillä.
Tuolla! Katsokaa!
Se on lentokone.
Miksi lentokone olisi täällä?
Mitä on tapahtunut?
Herra Yupa. Se on lentokone.
- Lentokone! - Se tulee lähemmäksi.
Kuinka valtava se on!
Se on Tolmekialainen lentokone.
Miksi se lentää niin oudosti.
He tekevät hätälaskeutumista. Auta minut ylös, Gol.
Prinsessa, älkää!
Minä ohjaan heidät rannalle.
He kääntyivät.
Lähdetään!
Teto!
Hyönteisiä! Kuinka he uskaltavat!
He ovat aikaisemmin laskeutuessaan varmasti tappaneet joitain hyönteisiä.
Kääntykää! Muuten törmäätte!
Kääntykää!
Kääntykää nyt!
- Se räjähti. - Prinsessa.
- Pohjoisilla vuorilla. - Lähdetään!
Kiirehtikää. Kaikki pelastustöihin.
Jopa pojat!
Se tyttö, hän on elossa.
Missä minä olen..
Olet Tuulten Laaksossa. Säästä voimiasi.
Olen...
Lastel Pejitestä.
Lasti... Polttakaa lasti...
- Lasti... - Pyydän, polttakaa se.
Lastisi, ymmärrän.
Älä huolehdi. Se kaikki on liekeissä.
Luojan kiitos.
Prinsessa!
Tuohan on... Pejiten prinsessa!
Hyönteinen! Ushiabu on vielä hengissä.
Ei ei, se yrittää pyytää ystäviään.
- Se ei voi lentää. - Tuokaa aseet!
Ei, jos ammut sen, se pyytää muut.
Se tapetaan nyt.
Aseet eivät tapa Ushiabua.
Mikä sitten?
Odota! Mito! Tuo liitimeni.
Prinsessa!
Palaa metsään. Olet tarpeeksi vahva lentämään.
Noin sitä pitää.
- Prinsessa. - Kiitos.
Luojan kiitos. En ymmärrä edelleenkään, miten hän
saa yhden kuolemaisilaankin olevan hyönteisen lentämään
Ohmu...
Täällä! Tulkaa!
Tuossa!
Lentokoneessa oli sittenkin itiöitä
Ne eivät ole vapauttaneet vielä yhtään myrkkyä.
Kohta jo valmista.
Tiedän. Emme saa välttää yhtäkään pensasta.
Mikä ihme tuo on?
Tuli ei tuhonnut sitä...
Jätetään tämä myöhemmäksi
Menkää ja auttakaa polttamaan itiöt.
Olkaa vain varovaisia.
Miksi hän olisi tuonut tällaisen nyytin tänne.
Mito, katso.
Se sykkii. Ihan kuin se olisi elävä.
Herra Yupa, mikä tämä on...
Matkallani, kuulin erään pahaenteisen huhun...
Joka kertoi, että Pejitessä on löydetty hirviö vanhasta maailmasta,
nukkumassa Pejiten alla.
Hirviö vanhasta maailmasta?
Mahtavat Soturit...
Mahtavat Soturit!?
Mutta heidän kaikkienhan olisi pitänyt tuhoutua Seitsemän Päivän Tulessa.
Tämähän on...
Kaikkien Mahtavien Sotureidenhan olisi pitänyt...
muuttua jo kiveksi.
Mutta tämä yksilö nukkui maan alla yli 1 000 vuotta.
Tavallaan... Tavallaan tämä olio jopa näyttää ihmiseltä.
Tolmekia on villi ja sotaisa maa, kauas länteen päin.
Muistatko sen Pejiteläisen vangin, joka nääntyi...
Jatkakaa vain hyvää työtä.
Mikä tuo oli?
Tolmekialainen lentokone!
Kaikki linnaan!
Menkää kaikki linnaan!
Ihmiset! Menkää linnaan kaikki!
Linna!
Isä!
Obaba, mene piiloon.
Jään tähän, missä nyt olen.
Prinsessa!
Kuinka kehtaatte!
Nausicaä...
Kumpikin! Ei askeltakaan.
Jos edes liikut, niin tämä miekka, joka on kaiverrettu hyönteisen kuoresta
lävistää keraamisen haarniskasi.
Tuo on Yupa...
Kysyn teiltä kysymyksen.
Eilen illalla, nämä kyläläiset raatoivat epätoivoi- sesti pelastaakseen yhden teidän lentokoneistanne.
Asetimme kohteliaasti kaikki kuolleet lepoon.
Näinkö te Tolmekialaiset kohtelette tätä kansaa?
Jos haluatte sodan, teillä täytyy olla siihen syy.
Ensin teidän pitäisi lähettää sanansaattaja julistamaan virallinen sota meille.
Nausicaä... Ole rauhallinen, Nausicaä.
Jos taistelet nyt, he teloittavat kyläläisiämme.
Meidän täytyy selviytyä. Odota mahdollisuuttamme.
Sinä... Senkin lutka.
Laske se pois, Kurotowa.
Mutta...
Katso tätä sotkua. Tappoi kaikki.
Moitteesi saavat minut voimaan pahoin.
Oletko sinä Yupamiralda, Mahtavin miekkamies tällä alueella?
Me emme tulleet tänne teloittamaan teitä.
Me haluaisimme puhua. Pistä miekkasi pois.
Prinsessa!
Kuunnelkaa nyt tarkasti!
Hänen Korkeutensa Kushana, tämän jaoston johtaja
Tolmekian Sotilasvoimista, aikoo puhua.
Olemme tulleet yhdistämään maiden rajoja kansoiksi,
ja rakentamaan rauhaa tälle alueelle.
Elätte sukupuuttoon kuolemisen partaalla Rappion meren luona.
Hyväksykää sääntönne ja yhdistykää kanssamme.
Aiomme polttaa Rappion meren rämeikön, jolloin maa nousee kuolleista.
Poltatte Rappion meren?
Onko se edes mahdollista?
Olemme elvyttäneet käsittämättömiä taitoja ja voimia
jotka joskus olivat sallineet ihmisten elää täällä maapallolla.
Heille, jotka liittyvät yhteisöömme...
Lupaan heille vapaan elämän ilman myrkkyjä, hyönteisiä ja rämeikköä.
Odota!
Teidän ei pitäisi vahingoittaa Rappion merta.
Mitä sinä höpötät, vanha akka?
Viekää hänet pois.
Antaa hänen puhua.
1 000 vuoden aikana ihmiset ovat yrittäneet
polttaa lukemattomia kertoja Rappion merta.
Silti... joka kerta lauma Ohmuja ovat sokaistuneet raivosta,
ja tulleet meidän maailmaamme, niin kuin vuorovesi.
Tuhoamaan kansamme, hävittämään kaupunkimme.
Ja Ohmujen raivo ei lopu...
ennen kuin he ovat nääntyneet nälkään.
Aikoinaan, itiöt juurtuivat kuolleiden Ohmujen pilaantuvaan lihaan.
ja alkoivat vallata laajaa maailmaamme, muuttaen sen Rappion mereksi.
Teidän ei kannata edes koskea Rappion mereen.
Riittää! Jo riittää moinen hourailu.
Niin! Ja mitä sinä aiot tehdä? Tapatko minutkin?
Sinä!
Tapa minut, jos haluat!
Ei ole vaikeaa tappaa sokeaa, vanhaa naista.
Aivan kuten tapoit Jihlin.
Jihlin!
- Kuinka julmaa! - Hänhän oli aivan avuton!
Rauhoittakaa heidät! Jos täytyy, käyttäkää kovia otteita!
Odottakaa, kaikki!
Pyydän, kuunnelkaa minua.
En halua enempää uhreja.
Pyydän!
Prinsessa...
Sinä myös, Obaba. Yritä ymmärtää.
Meidän täytyy alistua näille ihmisille.
Vetäkää.
Ripeästi!
Ihana laakso, eikö olekin.
Minä olen eri mieltä.
Meille on annettu käsky palauttaa Mahtava Soturi takaisin.
Emme voi täyttää tätä käskyä.
Jopa meidän suurinkaan lentokoneemme ei jaksaisi kantaa tuota.
Mutta et voi olla tosissasi siitä, että rakentaisit uuden kansan tänne.
Entäpä jos olenkin?
Luuletko, että antaisin tuon hirviön kyläläisille ihan kuin leluksi?
Olet oikeassa...
Olen kuitenkin vain yksinkertainen sotilas.
En voi päättää tuota minun asemassani.
Sinä ovela kettu.
Sillä aikaa, kun olen Pejitessä, tehtäväsi on elvyttää tuo Mahtava Soturi.
Kyllä.
Voiko tällä hävittäjällä lentää?
Kyllä, me löysimme sen täältä.
Juuri näin. En käy kyselemään.
Mutta viet Prinsessan Pejiteen...
Viisi panttivankia, hävittäjä ja ruokaa...
Saatte itse valita panttivangit.
Valmistautukaa huomiseen.
Kiitos, kun tulitte panttivangeiksi.
Ei se mitään, mutta katso.
He ottavat kaiken huomioon.
Minä aion lähteä täältä, laitan sanan kiertämään.
Meidän täytyy yrittää estää tuon hirviön herääminen.
Selvä.
Nausicaä.
Teto, missä hän on?
Nausicaä! Mikä ihme tämä paikka on?
Nämä kasvithan ovat Rappion mereltä.
Olen kasvattanut ne keräämistäni itiöistä.
Älä huoli, ne eivät ole myrkyllisiä.
Eivät ole myrkyllisiä..?
Tosiaan, ilma on puhdasta, mutta...
Kuinka... Kuinka ihmeessä olet saanut nämä myrkylliset kasvit kukkimaan?
Tämä vesi, on linnan kaivosta, joka pumppaa vettä yli 500 metrin syvyydestä maan alta.
Hiekka myös, tulee saman kaivon pohjalta.
Puhtaan veden ja maaperän ansiosta,
edes Rappion meren kasvit eivät ole myrkyllisiä
Se on maaperä, mikä on saastunutta.
Jopa meidän Laaksomme maaperä.
Miksi...
Kuka teki näin kamalan teon?
Teitkö tämän kaiken itse?
Kyllä.
Parantaakseni Isäni ja muiden sairauksia.
Mutta... Aion sulkea tämän.
Sammutin juuri veden, joten kohta ne lakastuvat ja kuolevat.
Nausicaä.
Minä pelkään itseäni.
En tiedä, mitä raivo saa minut tekemään.
En halua tappaa ketään.
Prinsessa.
Me keräsimme nämä sinulle.
- Chiko pähkinöitä. - Ne ovat sinulle.
Te kaikki...
Niin paljon...
Olette ahkeroineet niin paljon.
Kiitos.
- Ne ovat erittäin hyviä. - Tämä on epäreilua, Prinsessa.
Kaikki koneeseen! Olemme lähdössä.
Älkäähän nyt.
Teidän ei pitäisi itkeä.
Älkää huolehtiko. Tulen kotiin aivan pian.
Todellako?
Miksen tulisi, olenko ikinä valehdellut teille?
Et.
- Enhän? - Et.
- Lupaatko tulla? - Kyllä.
Menkää kauemmaksi, täällä on vaarallista.
Hyvä on.
Sinä lupasit!
Pitäkää huolta Prinsessasta!
Olemmeko jo Pejitessä?
Selkäni tappaa minut.
Voi pojat, mitä luusereita Prinsessa otti mukaansa.
Hei, eikö tämä ole outoa?
Miksi me lennämme niin lähekkäin?
Ihan kuin he pelkäisivät hyökkäystä.
Myrkyllisiä pyörteitä pilvien alapuolella.
Älkää liikkuko.
Hävittäjä!
Vihollistulitusta! He osuivat koneeseen numero kaksi!
Mitä minä sanoin.
Kauhistuttavaa!
Muodostakaa puolustus!
- Tuo on Pejiteläinen hävittäjä - Pejiteläinen!?
Hitto! He osuivat numero kolmoseen.
Mitä tuo Korvet tekee?
Heidän koneensa vain sortui.
Voi ei, hän osui meidän peräämme.
Liitoaluksen vaijeri katkesi.
Nopeasti, Teto.
Voi ei, olemme menossa alas. Prinsessa!
Lopeta! Ei enää tappamista!
Ei enää!
Prinsessa.
Nopeasti, Mito!
Prinsessa, olemme tuhottuja.
- Ehkä voin lentää tuolla. - Oletko hullu!
- Nopeasti, Mito! - Mitä? Aivan!
Käynnistä moottori! Räjäytä luukku auki!
Tule! Nopeasti!
Mene sinne. Mito, valmista?
Kohta on!
Täysi teho, kun lähdemme!
- Selvä! - Valmis! Nyt!
Laita maski päällesi.
Mene pilvien alapuolelle, jotta löydämme liitoaluksen.
Olet yhä lämmin. Älä luovuta, Teto.
Mikä tämä paikka on!
En ole ikinä nähnyt yhtä tiheää myrkkykaasua.
Seuraa sinä oikeaa puolta.
Se on jossain lähellä. Sen pitäisi olla vielä ylhäällä.
Hei! Olet oikeassa!
Tuolla se on!
- Se on Prinsessa! - Prinsessa!
Älkää luovuttako vielä. Heitän teille köyden.
Meidän vetokoukkumme on rikki.
Et voi yhdistää meitä köydellä ilmassa.
En halua rysähtää maahan ja tulla hyönteisten ruuaksi!
Me kaikki kuolemme!
Älkää hätäilkö! Pudottakaa lastinne.
- Näkemiin! - Hyvästi!
Kuunnelkaa minua! Heittäkää lastinne pois!
- Sammuta moottori. - Mitä?
Moottorin ääni on liian kova. Nopeasti!
Selvä!
Mitä?
Prinsessa... Mitä sinä oikein...
Maskinne, Prinsessa!
Sinä kuolet!
Laittakaa maskinne päälle Prinsessa!
Lupaan, että pelastutte. Luottakaa minuun ja heittäkää tuo lasti pois.
Teemme mitä vain, mitä te sanotte.
Pyydämme! Laittakaa maskinne takaisin!
Prinsessa hymyilee.
Me pelastumme.
Nopeasti! Hävittäkää lasti.
- Prinsessa, olemme laskussa! - Käynnistä moottorit uudelleen!
Hengitin myrkkykaasuja.
Nopeasti, nopeasti.
Prinsessa!
Ovatko kaikki kunnossa?
Älkää liikkuko!
Sinä!
Kiitos kun pelastit minut.
Miksi sinä pelastaisit hänet, Prinsessa?
Sinä olet hölmö.
Luuletko, että olisin kiitollinen, kun jouduin istumaan tuolla?
Sinä et tiedä mitään Rappion merestä.
Se ei ole samanlainen kuin ihmisten maailma.
Sinä et edes tiedä mitä yksi laukaus tuolla aseella aiheuttaa.
Äskettäin ollut taistelu kaatoi koneita tähän metsään.
Hyönteiset ovat raivoissaan.
Katso ylös.
Nuo Yammat ovat vartioita.
Ne tuovat nopeasti muutkin hyönteiset.
Meidän täytyy paeta nyt. Heittäkää minulle ylimääräinen köytenne.
Mito, korjaa vetokoukku.
Älkää liikkuko. Minä annan käskyt.
Mitä sinä pelkäät noin paljon?
Olet aivan kuin eksynyt oravakettu.
Kuinka kehtaat!
Älä pelkää.
Haluamme vain, että menet takaisin omaan maahasi.
Sinä...
Ne ovat täällä!
Hiljaa! Älä raivostuta heitä.
Tämä on Ohmujen pesä!
Olemme piiritettyjä.
He tutkivat meitä.
Antakaa anteeksi, Ohmut,
kun häiritsimme pesäänne.
Ymmärtäkää, Emme ole vihollisianne.
Prinsessa!
Hän on silti elossa.
Odota, Ohmu!
Mitä on tapahtumassa?
Heidän silmänsä muuttuivat verenpunaisiksi.
Mitä aiot tehdä liitimelläsi?
Kun vedet hiljenevät, nouskaa ylös ja odottakaa minua siellä.
Jos en palaa tunnin sisällä, palatkaa laaksoon.
Mutta...
Prinsessa!
Hän lähti jo.
Anna se tänne.
No niin, kaikki.
Teemme kuten Prinsessa sanoi.
Prinsessa...
Hitto!
- Kuka sinä olet? - Ajattelet vain tappamista.
My flares and charms won't help now
Juoksuhiekkaa!
Hitto!
On mennyt jo kaksi tuntia.
On vain enemmän hyönteisiä.
Prinsessa!
Nausicaä.
Tule tänne.
Isä.
Äitikin on täällä.
Ei, en halua mennä tuonne.
Älkää tulko tänne!
Täällä ei ole mitään.
Sanoin jo, täällä ei ole mitään!
Pysy siellä.
Se on Ohmun poikanen.
Hän on ollut kosketuksissa hyönteisten kanssa.
Anna se minulle, Nausicaä.
En! Se ei tee teille mitään pahaa.
Hyönteiset ja ihmiset eivät voi elää samassa maailmassa.
Pyydän, älkää tappako sitä!
Pyydän!
Teto...
Miten ihmeellinen paikka.
Hei!
Löysin sen viimeinkin.
Kuinka voit?
Missä me olemme?
Ensiksi, haluan kiittää sinua.
Olen Asbel Pejitestä.
Kiitos, kun pelastit minut.
Olen Nausicaä Tuulten laaksosta.
Missä me olemme?
Ei ihme, että olet yllättynyt.
Olemme Rappion meren alapuolella.
Rappion meren alapuolella?
Katso, putosimme tuolta ylhäältä,
hiekan mukana.
Me emme pidä maskeja!?
Totta. Ilma täällä on puhdasta.
En olisi itse uskonut,
että löytäisin tälläisen paikan Rappion meren alta.
Mitä nyt?
Nausicaä, älä mene liian kauas.
Kuinka mahtava puu.
Vaikka se on kuollut, vesi virtaa silti sen läpi.
Aivan niin kuin hiekka kaivomme pohjalla.
Hiukkaset kuolleista puista siivilöityvät ylhäältä alas.
Nausicaä.
Itketkö sinä?
Kyllä. Olen niin iloinen.
Lastel oli kaksoissisareni.
Minun olisi pitänyt olla hänen kanssaan.
Pyydän anteeksi, kun en kertonut sinulle aikaisemmin.
Ei se mitään...
Olen pahoillani.
Tapoin melkein henkilön, joka helpotti sisareni kipuja.
Hmm... Joten Mahtava Soturi on siis Tuulten laaksossa.
Tämä pähkinä maistuu todella oudolta.
Se on Chiko pähkinä. Se tekee todella hyvää sinulle.
Se ei maistu hyvälle, mutta voisin syödä vaikka kourallisen näitä!
Miksi Rappion meri syntyi...
Sinä se ajattelet outoja asioita.
Rappion meren puut
kasvoivat puhdistaakseen maailman, jonka ihmiset olivat saastuttaneet.
Ne imevät itseensä myrkkyjä Maasta,
jonka jälkeen puu muuttuu kiteeksi, kuolee, ja muuttuu hiekaksi.
Siten, nämä maanalaiset luolat syntyivät.
Hyönteiset puolustavat tätä metsää.
Siinä tapauksessa, me olemme tuhottuja.
Emme kenties voi selviytyä,
jos elämme myrkkyjen ja hyönteisten pelossa tuhansia vuosia.
Vähintä mitä voimme tehdä, on keksiä keino, jolla sen leviämistä hidastetaan.
Kuulostat aivan Prinsessa Kushanalta.
En! Me emme suunnittele käyttävämme Mahtavia Sotureita!
Huomaat sen kun tapaat ystäväni huomenna.
Mennään nukkumaan. Meillä on pitkä matka huomenna edessä.
Onko kaikki hyvin.
Olemmeko aikataulussa?
Vartalo alkaa jähmettyä hyvin.
Kuinka suloinen hirviö.
Jopa tällaiselle alhaiselle sotilaalle niin kuin minä,
kauan horroksessa ollut päämäärä alkaa jo heräämään.
Se virnistää.
Sinun olisi pitänyt nukkua maan alla maailmanloppuun saakka.
Neuvonantaja!
Pejiteläiset selviytyjät hyökkäsivät Hänen Korkeutensa lentokoneisiin.
Kaikki tuhoutuivat, paitsi yksi Korvet.
Entä Hänen Korkeutensa?
Hänen lentokoneensa räjähti taistelussa.
Neuvonantaja.
- Tietävätkö kyläläiset tästä? - Eivät.
Selvä, suuntaamme ulos.
Jääkää te tänne ja jatkakaa työskentelyä.
Onni taitaa vihdoinkin hymyillä tälle alhaiselle sotilaalle...
Tai sitten se on ansa, jonka tarkoitus on tuhota minut...
Mito ja muut ovat palanneet,
he ovat odottamassa Happojärvellä, Herra Yupa.
Häpeaksemme palasimme ilman häntä.
Ei, ei, Olen tyytyväinen, että palasitte.
Vapautatteko minut?
Jos hukutat Mahtavan Soturin syvällä Happojärvessä,
ja palaatte omaan maahanne...
Sinulla on enää muutama sotilas täällä kylässä.
Voisimme helposti aloittaa tastelun, mutta miksi uhrata enempää ihmisiä?
Tuli ja vesi ovat hyödyttömiä häntä vastaan,
ja on vaina ajan kysymys, ennen kuin se alkaa kävelemään.
Ettekö huomaa? On liian myöhäistä kääntyä enää takaisin.
Annoin käskyn hyökätä Pejiteen, koska tiesin
että he olivat ottaneet käyttöönsä suuren voiman.
Kun sen olemassaolo on tiedossa,
naapurimaat lähettävät suuret armeijat tänne, koska he haluavat sen omaan armeijaansa.
Teillä on vain yksi vaihtoehto.
Herättäkää Mahtava Soturi, haastakaa kummatkin voimat
ja oppikaa elämään sen kanssa.
Katsokaa vaikka.
Tekikö hyönteinen tuon?
Se kuka tulee aviomiehekseni, tulee näkemään vielä pahempaa.
Polttakaa Rappion Meri, tappakaa hyönteiset,
ja palauttakaa ihmisten maailma ennalleen. Mitä te viivyttelette!
Varastakaa se meiltä, aivan niin kuin mekin varastimme sen Pejiteltä.
Me emme aio antaa Mahtavan Soturin elää.
Hätätilanne!
- Mikä on salasana? - Minulla an kiire!
- Tuuli. - Laakso!
Selvä.
Muutamat itiöt selvisivät!
Mitä!
Ne levittivät myrkkyjä ja kyläläiset ovat meneet hulluiksi!
Antakaa ne tänne.
Nopeasti!
Nopeasti, tai kylämme tuhoutuu.
Tarvitsemme työkalumme takaisin.
Työkalut, joilla poltetaan itiöitä, voidaan käyttää myös aseina.
Meillä ei ole vaihtoehtoja. Antakaa kaikki takaisin paitsi aseet.
Korvet on lähtemässä.
Anna sen mennä tällä kertaa.
Kokoa kaikki joukkomme Pejitestä tähän kylään.
Hyvänen aika, tästähän tuli aikamoinen sotku.
Vauhtia.
Nopeasti.
Etsikää Prinsessa.
Katsokaa laakson perään.
Olkaa varovaisia, kunnes palaamme.
Lähdetään takaisin kylään.
Ei tämä auta, itiöt ovat jo täällä.
Tällä puolella myös.
- Väisty! - Mitä olette tekemässä!
Voi ei, täällä myös.
Obaba.
Meillä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin polttaa se.
Tämä metsä on tuhottu.
Jos viivyttelemme, niin kohta kylästämmekin tulee osa Rappion merta.
Onko mitään enään tehtävissä?
Tämä metsä on suojellut meitä kolme vuosisataa.
Hitto! Jos he eivät vain olisi tulleet.
Tämä alkaa karata käsistä.
Mennään auttamaan heitä.
Oletko sitä mieltä?
Mielestäni se näyttää samalta kuin ennen.
Hyönteiset ovat lähteneet.
Ihmettelinkin, miksi sydämeni hakkasi niin kovasti.
Olemme melkein perillä.
Ystäväni ovat tuon vuoren toisella puolella.
Pejite näyttää oudolta.
Mistä tuo sumu tulee?
Asbel, maskisi.
Hyönteisiä! Kaikki kuolleita.
Suunnataan pejiteen.
Ole varovainen. Tolmekialaisia sotilaita voi olla kaikkialla.
Jopa Ohmu...
On hyökännyt suureen kupoliin.
Pejite on tuhottu.
He hävittivät Tolmekialaiset, mutta tämä...
Hävittivät? Mitä tarkoitat, Asbel?
Lentokone.
Ystävieni lentokone. He ovat laskeutumassa. Tule!
Asbel! Olet elossa!
Mitä olette tehneet! Emme voi rakentaa sitä uudelleen.
Olet siis nähnyt kaupungin.
Älä huoli, kohta se muuttuu Rappion mereksi, jonka jälkeen voimme polttaa sen.
Mutta Mahtava Soturi ei ole täällä.
Tiedän, se on Tuulten laaksossa.
Kuinka...
Emme me täällä ole vain laiskotelleet.
Olemme aloittaneet toisen vaiheemme.
Me aiomme hävittää Tolmekialaiset laaksosta tänään.
Mitä!
Mitä te aiotte tehdä?
Kuka hän on, Asbel?
Nausicaä, Tuulten laaksosta.
Hän pelasti henkeni.
Tuulten laaksosta...
Kertokaa minulle, mitä aiotte tehdä?
Asbel, sinun pitäisi tietää! Kerro minulle.
He aikovat yllyttää hyönteiset hyökkäämään.
Eli te myös yllytitte ne hyökkäämään Pejiteen!
Olette... hirveitä...
Meidän on pakko saada Mahtava Soturi takaisin, ennen kuin he herättävät sen.
Me teemme sen pelastaaksemme maailman.
Jolloin te siis surmaatte kaikki ihmiset laaksossa!
Lopettakaa! Teidän on pakko! Pyydän!
Se on jo liian myöhäistä.
Kun he ovat jo aloittaneet, mikään ei voi pysäyttää heitä.
Me olemme menettäneet suurimman osan ihmistämme Tolmekialaisille.
Tämä on ainoa keino.
Päästäkää irti! Antakaa minun lentää!
Tämä on ikävää, mutta vain Mahtava Soturi voi puhdistaa Rappion meren,
ja uudelleenrakentaa ihmisten maailman.
Valehtelija! Olette aivan kuin Tolmekialaiset.
Emme, he haluavat käyttää sitä vain tuhoon.
Sinäkin varmasti juot kaivovettä.
Tiedätkö mikä puhdistaa veden?
Rappion meren puut puhdistavat kaikki järvet
ja joet, jotka ihmiset ovat saastuttaneet!
Ja sinä haluat tuhota sen!
Miksi te kaivoitte esiin sen Mahtavan Soturin!
Mitä vaihtoehtoja meillä muka on?
Alistummeko Tolmekialaisille?
Ei ikinä, ei ikinä! Kerro heille, Asbel,
miksi Rappion meri syntyi.
Kuinka hyönteiset suojelevat tätä maailmaa!
Pyydän, Asbel!
Mitä sinä teet!
Älkää liikkuko! Vapauttakaa hänet.
Rauhoitu, Asbel.
Olen tosissani. Vapauttakaa hänet.
Nausicaä, mene ja varoita heitä!
Asbel! Päästäkää minut!
Typerykset.
Kun taistelu alkaa, sitä ei voi lopettaa.
Mutta hän sanoi, että meidän pitäisi olla varovaisia...
Älä ole pelkuri. Käyttäkää tankkeja, jotta voimme pelastaa miehemme.
Valtuutettu! He saivat viimeisen miehemme!
Ovatko he tulossa tänne päin?
En tiedä.
Koko kylä on kerääntymässä.
Miksi he tulivat hulluiksi vain yhden metsän takia?
Aivan niin kuin Pejiteläiset.
He saivat tankkimme!
Nopeasti, koeta saada se liikkumaan.
Älä panikoi.
Vihollistulta!
Eteenpäin!
Vauhtia!
Ehkä se on tämä?
Se liikkuu!
Kumpaan suuntaan?
Eteenpäin, liiku eteenpäin.
Tiedän sen.
Hitto! Laita kaikki tankit liikkeelle.
Hän selviytyi...
Mitä minä kuvittelin...
Teidän Korkeutenne!
Viivytämme heitä täällä.
Johtakaa kaikki turvaan Happojärvelle.
Selvä.
Yrittäkää jaksaa siihen saakka, kunnes Prinsessan hävittäjä palaa.
Kiirehtikää, kaikki!
Lopeta tuo töllistely ja auta minua.
Minun selkääni koskee.
Tankit ovat tulossa!
- Vauhtia! - Tiesin sen.
Oletko varma?
Se on Pejiteläinen lentokone.
- Näin sen tuolta pilvien läpi. - Selvä!
Olkaa varuillanne, hän on hurja.
Nopeasti.
Nausicaä, saat lähteä vapaasti täältä.
Mene ja varoita laaksoasi.
Liitimelläsi saatat ehtiä sinne juuri ajoissa
Se on odottamassa.
Asbel kertoi minulle kaiken.
Minä otan paikkasi. Laita tämä päällesi.
Sinä olet...
Lastelin äiti.
Kiitos.
Olen niin pahoillani.
Kaikki mitä olemme tehneet on väärin.
Nopeasti!
- Entä hän? - Hän tulee olemaan kunnossa.
Ole varovainen.
Olemme kohdelleet sinua niin pahasti.
Tänne, Nausicaä.
Nopeasti.
Kiitos kaikille!
Anteeksi kun kesti niin kauan.
- Voitko lähteä täältä? - Minä yritän.
Korvet!
Menkää pilviin suojaan!
Lopettakaa tulitus!
Idiootit! Tuolla ei ole mitään muuta kun tuulta ja salamoita.
Tämä on hyödytöntä! En pysty ohjaamaan!
Lentokone on repiytymässä kappaleiksi.
Meidän täytyy mennä ulos pilvistä ja taistella.
He odottivat meitä.
Mitä he yrittävät?
He pakottavat meidät pilviin, jotta he voisivat hyökätä tänne.
He tulevat. Tämä on viimeinen mahdollisuutesi.
Ei, jään kanssasi tänne.
En voi hylätä kaikkia noita ihmisiä
ja sitä tyttöä, joka jäi sinne.
Vain sinä voit pelastaa oman kansasi.
Mene nyt, meidän tähden!
Lentokone on meidän.
Älkää ottako vankeja, Surmatkaa heidät.
Mene, Nausicaä!
Asbel!
Prinsessa!
Mito!
Mito! Herra Yupa!
Prinsessa!
Nopeasti, menkää sinne!
Kytken koukun nyt.
Herra Yupa, se punainen vipu!
Tämä on heidän viimeinen tukikohta.
Ovi ei pidä enää kauaa.
Näyttäkää heille vähän Pejiteläisten ylpeyttä
Mikä tuo on? Lintu?
- Hävittäjä, hävittäjä Tuulten laaksosta. - Mitä!
Sinä...
Se on Herra Yupa, siinä teillä mahdollisuus kunniaan!
Antautukaa, Korvetinne ei tule enää takaisin.
Tämä kaveri on vahva.
Prinsessa, olet hullu. Moottori räjähtää.
Mene vain Tuulten Laaksoon. Lisää nopeutta!
Rakas Jumala, Tuulen Jumala.
Pyydän, suojele ihmisiäni.
Ne eivät hievahdakaan.
He odottavat Prinsessan palaamista.
Palaamista?
He uskovat, että Prinsessa tulee takaisin heidän hävittäjällään.
Tuosta lentokoneesta on vain harmia. Nyt on mahdollisuutemme hyökätä.
Tiedätkö mikä tuo lentokone on?
Se on Seitsemän Päivän Tulen ajoilta.
Sanottiin, että tuo lentäisi tähtiin saakka...
Se on liian vahva meidän aseillemme,
mutta jos me...
Minä haluan odottaa.
Jos hän todellakin palaa Rappion mereltä, siellä missä me olimme...
Haluaisin todella puhua hänen kanssaan.
Päätittekö jo?
Jos autatte meitä hyökkäämään, päästän teidät menemään.
Haluatteko, että teille käy samoin, kuin Pejiteläisille?
Sinä olet myös Prinsessa.
Et ole yhtään meidän Prinsessamme kaltainen.
Katso kättäni.
Tämä on sama tauti, mikä Kuninkaalla oli.
Puolen vuoden päästä, se kivettyy.
Mutta meidän Prinsessamme sanoisi,
että hän pitäisi näistä käsistä.
Että ne olisivat kovan työläisen kauniit kädet.
Haluatko muka elää Rappion meren kanssa
vaikka myrkyt tuhoavat sinut?
Jos käytät tulta. Mekin käytämme vähän.
Liikaa tulta niin mikään ei käy kasvamaan.
Tuli voi muuttaa metsän tuhkaksi vain yhdessä päivässä.
Vesi ja tuuli elättävät metsää yli 100 vuotta.
Me pidämme vedestä ja tuulesta.
Kun Prinsessa näkee metsämme, hän tulee surulliseksi.
Valtuutettu, me odotamme käskyjänne.
- Ole hiljaa. - Kyllä sir.
En tiedä mitä tapahtui, mutta hän alkaa näyttämään suloiselta.
Anna heidän mennä, Kurotowa!
Häh? Haluatko yhä odottaa?
Ruoki sotilaat.
Hyökkäämme tunnin sisällä.
Ruokaako? Vihdoinkin kunnollinen ateria.
Jotkut ovat tulossa!
Se on Gol ja muut.
Mitä nyt?
Täällä ei tuule.
Ei tuule?
Olet oikeassa, tuuli on pysähtynyt.
Obaba, mitä tämä on?
Obaba.
Kuka tahansa... Viekää minut ulos...
Tuuli ei ole koskaan aiemmin pysähtynyt.
Obaba, korviini sattuu.
Ilma... Ilma on paksu vihasta.
Olemme lähellä!
Olemme poissa Rappion mereltä! 3 minuuttia Happojärvelle!
Laita moottori tyhjäkäynnille. Laskeudu pilvien alapuolelle.
Mikä tuo hehku on!
Ohmut!
Rappion meri on leviämässä. Ne suuntaavat Laaksoon päin.
Kuinka he saivat Ohmut ryntäämään pakoon...
Jokin ahdistelee niitä.
Mito! Käänny Siriukseen päin.
Kyllä!
Mito, hätäraketti!
Valmis.
Tulta!
Mikä tuo on?
Kuinka julmaa...
He ahdistelevat niitä Ohmun poikasella.
Ammun ne alas!
Älä, Mito!
Älä ammu!
Miksi en! Miksi en ampuisi?
Tapa poikanen, niin Ohmut eivät ikinä lopeta!
Mitä me voimme tehdä! Ne tuhoavat Laakson.
Rauhoitu, Mito.
Palutetaan poikanen niile. Yritetään.
- Mitä sinä teet, Prinsessa! - Mene ja varoita heitä.
Prinsessa!
Et ole edes varustautunut.
Tuo ei ole meidän hätärakettejamme.
- Kuinka kaukana? - 20 peninkulmaa.
Toisella puolella järveä.
Se on hävittäjä?
Luultavasti.
Tuo on hädänalainen signaali.
Se on varmasti se hävittäjä.
On kulunut jo tunti, lähdetään.
Miksi emme odota?
Verilöyly on väistämätön.
Jalkaväki, liikkeelle.
Teidän korkeutenne, menkää sisään.
Olen kunnossa täällä.
Hävittäjä!
Tulta!
Pysäyttäkää tuli! Pysäyttäkää se! Pysäyttäkää!
Prinsessa!
Olkaa valmiustilassa. Älkää ampuko.
Teidän Korkeutenne.
Missä tyttö on!
- Prinsessa! - Hän ei ole täällä.
Ohmut ovat ryntäämässä. Ne tulevat tänne päin.
- Mitä! - Ohmut!
Prinsessa jäi sinne pysäyttääkseen heidät.
Nyt ei ole aikaa tasteluun.
Kaikki juoskaa, Etsikää korkein paikka minä löydätte! Nyt!
Obaba, näen punaista hehkua.
Se on leviämässä.
Se on tulossa tänne päin.
Pitäkää kunnolla kiinni.
Mikään ei voi pysäyttää niitä nyt.
Älkää hätäilkö.
Vielä on aikaa.
Jos minun pitää kuolla, Haluan kuolla Laaksossa.
Ei, älkää luovuttako vielä, Prinsessalla on vielä uskoa.
Kuunnelkaa, pitäkää heidät siellä niin kauan kuin voitte.
Palaan pian.
Teidän Korkeutenne, ei sitä... Se ei ole vielä valmis!
Jos ei nyt, niin milloin!
Menkää!
Älkää ampuko! Kuunnelkaa minua!
Hitto! Hän lentää kuin lintu.
Hän ei ole vihollinen. Hän haluaa sanoa jotain.
Jokainen, kuka sekaantuu tähän, on vihollinen.
Meidän kannattaisi pudottaa syötti Laaksoon, tai muuten kuolemme itsekin.
Sieltä hän tulee! Anna hänen tulla lähelle, ammu sitten.
Nyt! Ammu!
- En! Tuo on Lastel! - Väisty!
Ohmu...
Älä ole vihainen. Älä pelkää.
En ole vihollisesi.
Olen pahoillani.
En voi pyytää sinulta anteeksiantoa.
Se on liian julmaa.
Älä liiku! Sinä vuodat kuiviin.
Ole kiltti, pysy paikoillasi.
He löysivät meidät.
He ovat tulossa.
Seis! Älä noilla haavoillasi!
Järvi on myrkyllinen...
Sinä...
Hyvä lapsi.
Olen kunnossa. He tulevat luoksesi.
Ne kääntyvät poispäin.
Ohmut! Älkää! Laakso on tuossa suunnassa.
He unohtivat meidät vihoissaan.
Jos en rauhoita heitä, niin Laakso...
Idiootit! He vain ärsyttävät Ohmuja lisää.
Olemme turvassa.
Meidän kannattaisi lähteä pois. Tarkista moottori.
Ei, ei!
Voimme keskustella tästä.
Viekää meidät sinne.
Minun täytyy antaa pokanen niille.
Mitä järkeä, on jo liian myöhäistä.
He eivät lopeta ikinä.
Pudota meidät heidän eteensä, sitten.
Viekää meidät.
Mutta sinä kuolet myös.
Obaba, Kuolemmeko me kaikki?
Jos se on kohtalomme, meidän täytyy hyväksyä se.
Ne eivät edes horju.
Emmekö voi perääntyä.
Idiootti! Emme voisi mennä mihinkään.
Älkää perääntykö!
Olkaa paikoillanne, ennen kuin Hänen Korkeutensa palaa.
Korkeutensa...
Hänen Korkeutensa!
Nitistä heidät!
Mahtava Soturi... Mahtava Soturi.
Se on mätänemässä. Se on liian raaka.
Polta heidät!
Mikä vikana?
Etkö muka periydy Maan ilkeimmästä heimosta!
Ihmeellista... Ei ihme että maa paloi silloin.
Mahtavaa, Hänen Korkeutensa Kushana!
Tuhoa heidät!
Mikä sinussa on vikana? Tulta!
Olemme mennyttä.
Mahtava Soturi on kuollut.
Se on kaikille parasta.
Ohmujen raivo on suurempaa, kuin Maan raivo.
Ei ole mitään syytä elää, jos kohtalo riippuu niistä.
- Prinsessa! - Prinsessa!
Ei sinne.
- Se on hulluutta. - Prinsessa!
Ohmut vaihtavat väriä.
Heidän raivo on hävinnyt.
He lopettivat. Ohmut lopettivat.
Prinsessa!
Prinsessa on kuollut.
Hän rauhoitti heidät omalla elämällään.
Hän pelasti laaksomme.
Katso...
Mikä tuo valo on?
Teto...
Mahtavaa.
Kiitos, ohmut.
Kiitos.
Se on ihme. Ihme.
Millainen ystävyys ja sympatia.
Ohmut ovat avanneet sydämensä.
Lapset, katsokaa, ja kertokaa minulle mitä en voi nähdä.
Prinsessa käyttää outoja sinisiä vaatteitä.
Ihan kuin hän olisi kävelemässä kultaisella pellolla.
"...pukeutuneena siniseen kaapuun,
"on laskeutuva kultaiselle pellolle..."
Obaba...
Vanha legenda oli totta.
Katso!
Liidin.
Tuuli! Tuuli on palannut.
Loppu