25.000
Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 19.08.2010
Tämänkin tekstityksen tarjoaa: WWW.DIVXFINLAND.ORG
Suomennos: juzkaaz, jazzzombie, myttyli, Snagglepuss, remous, A_atoli, Pingu, -
DickJohnson, jappe66, Seasick, TolskiPannahinen ja Suitman
Oikoluku: Finnplayer
Tule! Tänne on rantautunut mies.
Hän oli sekava, mutta mainitsi teidän nimenne.
Hänellä oli mukanaan vain tämä, -
ja tämä.
Tulitteko tappamaan minut?
Tiedän, mikä tämä on.
Olen nähnyt tällaisen monia vuosia sitten.
Se kuului miehelle, jonka tapasin lähes unohtamassani unessa.
Miehelle, jonka mieltä painoivat eräät perusajatukset.
Mikä on loisista sitkein?
Bakteeri? Virus?
- Lapamato? - Herra Cobb yrittää sanoa...
Idea.
Sitkeä ja erittäin tarttuva.
Kun idea on juurtunut aivoihin, sitä on lähes mahdoton tuhota.
Täysin muotoutunut ja ymmärretty idea pysyy.
- Jossakin tuolla. - Joita te varastatte.
Unessa ihminen laskee suojaustaan ja ajatukset ovat alttiita varkaudelle.
- Sitä kutsutaan kaivamiseksi. - Herra Saito, voimme opettaa alitajuntanne -
puolustautumaan taitavimpiakin kaivajia vastaan.
- Miten pystytte siihen? - Minä olen taitavin kaivaja.
Osaan tutkia mielenne ja etsiä salaisuutenne. Tunnen keinot.
Voin opettaa ne teille. Siten unessakaan puolustuksenne ei lepää.
Jos haluatte apuani, teidän on oltava avoin.
Minun on tunnettava ajatuksenne paremmin kuin vaimonne, terapeuttinne tai kukaan.
Jos tämä olisi uni ja tuo kassakaappi täynnä salaisuuksia, se olisi avattava minulle.
Jotta koulutus onnistuisi, teidän on päästettävä minut täysin sisään.
Nauttikaa illasta, herrat. Harkitsen ehdotustanne.
Hän tietää.
Mitä ylhäällä tapahtuu?
- Saito tietää. Hän leikkii kanssamme. - Ei sillä ole väliä.
Voin saada tiedot täältä. Ne ovat kassakaapissa.
Hän katsoi sitä, kun mainitsin salaisuudet.
Miksi hän on täällä?
- Palaa huoneeseen. Hoidan tämän. - Parasta olisi. Olemme töissä.
Jos hyppäisin, selviäisinkö minä?
Ehkä onnistuneella sukelluksella.
- Mal, mitä teet täällä? - Ajattelin, että saattaisit kaivata minua.
Kaipaan kyllä, -
mutten voi luottaa sinuun enää.
Entä sitten?
Näyttää sopivan Arthurin makuun.
Kohde pitää sodanjälkeisistä brittimaalareista.
Ole hyvä ja istu.
Kaipasivatko lapset minua?
Et voi kuvitellakaan.
- Mitä teet? - Haukkaan raikasta ilmaa.
Pysy paikallasi, Mal.
Hemmetti sentään.
- Kääntykää ympäri. - Laske ase, Dom.
Pyydän.
Nyt kirjekuori, herra Cobb.
Kertoiko hän, vai oletteko tienneet koko ajan?
Senkö, että olette varastamassa minulta vai että olemme unessa?
Haluan tietää työnantajanne nimen.
Unessa uhkailu ei hyödytä. Eikö totta, Mal?
Se riippuu siitä, miten uhkailee.
Tappaminen vain herättäisi hänet.
Kipu kuitenkin...
Kipu on mielessä.
Sisustuksesta päätellen olemme sinun mielessäsi, Arthur.
- Mitä teet? On liian aikaista! - Tiedän. Uni romahtaa.
Yritän pitää Saiton unessa hieman pidempään.
Olemme melkein valmiita.
Se oli erittäin lähellä.
Pysäyttäkää hänet!
LUOTTAMUKSELLINEN
Tämä ei toimi. Herätä hänet.
Dom ei herää!
Anna hänelle potku. Heitä ammeeseen.
Hän on tainnoksissa.
Olitte valmistautuneet.
Turvapäällikkönikään ei tiedä tästä asunnosta. Miten löysitte sen?
Asemassanne on vaikea piilotella tällaista rakkauden pesää.
Erityisesti, kun asiaan liittyy naimisissa oleva nainen.
- Hän ei koskaan... - Tässä me silti olemme.
- Ja meillä on ongelma. - He lähestyvät.
- Saitte, mitä tulitte hakemaan. - Ei pidä paikkaansa.
Jätitte ratkaisevaa tietoa pois.
Pidättelitte jotakin, koska tiesitte mitä aioimme.
- Miksi päästitte meidät sisään? - Kokeilu.
- Mitä varten? - Ei sillä ole väliä. Te epäonnistuitte.
Kaivoimme kaikki tietonne.
Harhautuksenne oli ilmiselvä.
Jättäkää minut rauhaan.
Ette ymmärrä, herra Saito. Meidät palkannut yhtiö -
ei hyväksy epäonnistumista. Emme pysy hengissä kahta päivääkään.
- Vauhtia. - Teemme tämän yksinkertaisemmin.
Kerro, mitä tiedät heti!
Olen aina inhonnut tätä mattoa.
Se on likaantunut ja harsuuntunut ainutlaatuisesti.
Mutta se on varmasti tehty villasta.
Tällä hetkellä taas -
makaan polyesterin päällä.
Se tarkoittaa, etten ole nyt asunnossani.
Olette maineenne veroinen, herra Cobb. Olen vieläkin unessa.
- Miten se meni? - Huonosti.
Uni unen sisällä.
Olen vaikuttunut.
Mutta minun unessani pelaatte säännöilläni.
- Kuulkaahan, herra Saito... - Emme ole unessanne.
Olemme minun unessani.
- Typerys. Mokasit maton kanssa. - Ei se ollut minun vikani.
- Olet arkkitehti. - En tiennyt että hieroisitte häntä siihen!
Riittää jo.
- Mitä helvettiä tuo oli? - Kaikki on hallinnassa.
- En haluaisi nähdä, kun se ei ole. - Meillä ei ole aikaa tähän.
- Jään pois Kiotossa. - Ei hän joka vaunuosastoa tarkista.
En pidä junista. Jokainen pitää huolen itsestään.
- Haloo? - Hei, isä.
Hei, kaverit. Kuinka voitte?
- Hyvin. - Ihan okei.
Ihan okei?
- Kuka voi "ihan okei", Jamesko? - Niin.
Milloin tulet kotiin, isä?
En voi tulla, pikkuinen.
- En hetkeen, muistatko? - Mikset?
Sanoinhan, että olen työmatkalla.
Isoäiti sanoi, ettet tule koskaan takaisin.
Phillipa, sinäkö siinä?
Antaisitko puhelimen isoäidille?
Hän pudistaa päätään.
Toivotaan, että hän on väärässä.
- Isä? - Mitä, James?
Onko äiti kanssasi?
Puhuimme tästä jo.
Äiti ei ole enää täällä.
Missäs?
Riittää, lapset. Sanokaa hei.
Lähetän lahjoja isoisän mukana. Olkaa kiltisti...
Kyytimme on katolla.
- Oletko kunnossa? - Olen, miten niin?
Koska Mal ilmestyi uneen.
Pahoittelut jalastasi. Se ei toistu.
- Asia vain pahenee. - Et saa kuin yhden anteeksipyynnön.
- Missä Nash on? - Ei ole ilmestynyt. Odotammeko?
Saiton suunnitelma piti luovuttaa Cobol-yhtiölle tunteja sitten.
He tietävät epäonnistumisesta. Aika kadota.
- Minne menet? - Buenos Airesiin.
Piileskelen ja ehkä vedän keikan asioiden rauhoituttua. Entä sinä?
- Menen Yhdysvaltoihin. - Kerro terveisiä.
Hän petti teidät. Tuli luokseni käymään kauppaa hengestään.
Tarjoankin teille tämän nautinnon.
En tee asioita tällä tavalla.
- Mitä teette hänelle? - Emme mitään.
En voi puhua Cobol-yhtiön puolesta.
- Mitä haluat meiltä? - Istutuksen.
- Onko se mahdollista? - Ei tietenkään.
Jos idean voi varastaa, miksei sitä voisi istuttaakin?
Istutan nyt ajatuksen mieleenne. Sanon: "Älä ajattele norsuja."
- Mitä ajattelette? - Norsuja.
Mutta ajatus ei ole teidän, koska tiedätte minun antaneen sen teille.
Mieli jäljittää aina ajatuksen alkuperän. Inspiraatiota ei voi väärentää.
Se ei ole totta.
- Pystyttekö siihen? - Onko minulla vaihtoehtoa?
- Pystyn hoitamaan asiat Cobolin kanssa. - Sitten teillä on vaihtoehto.
Sitten päätän passata.
Sanokaa lentäjälle, mihin tahdotte.
Herra Cobb!
Haluaisitteko mennä kotiin?
Yhdysvaltoihin, lastenne luo.
Siihen ette pystyisi. Eikä kukaan muukaan.
- Samaa sanottiin istutuksesta. - Mennään, Cobb.
- Kuinka monimutkainen idea on? - Suhteellisen yksinkertainen.
Idea ei ole yksinkertainen, jos se täytyy istuttaa jonkun toisen mieleen.
Suurin kilpailijani on mies, jonka terveydentila on huono.
Pian hänen poikansa perii koko yhtiön.
Pojan täytyy hajottaa isänsä imperiumi.
- Cobb, jätetään tämä väliin. - Odota.
Jos tekisin sen... Jos pystyisin tekemään sen...
Tarvitsisin takuut.
- Mistä tiedän, että pidätte lupauksenne? - Ette tiedäkään.
Mutta pystyn siihen. Joten...
Uskallatteko ottaa uskonloikan -
vai tahdotteko vanhentua täynnä katumusta -
odottaen yksin kuolemista?
Kootkaa tiiminne, ja valitkaa se tällä kertaa viisaammin.
Tiedän, kuinka kovasti tahdot palata kotiin.
- Istutus ei ole mahdollinen. - Kyllä on.
- On vain mentävä tarpeeksi syvälle. - Ei sitä tiedä.
Olen tehnyt sen aiemmin.
Kenelle?
Miksi menemme Pariisiin?
Tarvitsemme uuden arkkitehdin.
Et ikinä pitänyt toimistostasi.
Siinä komerossa ei mahdu edes ajattelemaan.
Onko sinun turvallista olla täällä?
Ranskan ja Yhdysvaltojen välinen luovutusbyrokratia on painajaismainen.
Sinun tapauksessasi se voisi toimiakin.
Toin jotain lapsille, voit antaa nämä heille kun voit.
Lapset tarvitsevat muutakin kuin pehmoleluja vakuuttuakseen siitä, että heillä on vielä isä.
- Teen vain mitä osaan, mitä opetit minulle. - En opettanut sinua varkaaksi.
Opetit minut toimimaan ihmismielissä, mutta sen jälkeen mitä tapahtui, -
jäljellä ei ollut montaa laillista keinoa käyttää kykyäni.
Mitä teet täällä, Dom?
Taisin löytää keinon päästä kotiin.
Kyseessä on työkeikka hyvin vaikutusvaltaisille ihmisille, -
jotka pystyvät poistamaan syytteeni pysyvästi.
- Mutta tarvitsen apuasi. - Haluat turmella jonkun parhaimmistani.
Tiedät, mitä tarjoan. Heidän on päätettävä itse.
- Rahaa. - Ei vain rahaa, muistatko?
Mahdollisuus rakentaa katedraaleja, kaupunkeja, asioita, joita eivät ole olemassa.
Asioita, joita ei voisi olla tässä maailmassa.
Minun siis pitäisi antaa jonkun seurata sinua fantasiamaailmaasi.
Henkilön ei itse tarvitse tulla uneen, ainoastaan suunnitella tasot -
- ja opettaa ne uneksijoille, siinä kaikki. - Suunnittele ne itse.
Mal ei anna minun tehdä niin.
Tule takaisin todellisuuteen, Dom.
- Ole kiltti. - Todellisuus...
Lapset, sinun lapsenlapsesi, he odottavat isäänsä takaisin kotiin.
Se on heidän todellisuutensa. Tämän viimeisen keikan avulla pääsen heidän luokseen.
En olisi tässä, jos tietäisin toisen keinon.
Tarvitse arkkitehdin, joka on yhtä hyvä kuin minä olin.
Minulla on eräs sinua parempi.
Ariadne.
- Tahtoisin esitellä herra Cobbin. - Hauska tavata.
Herra Cobbilla olisi sinulle työtarjous, josta hän tahtoisi keskustella.
- Työpaikkako? - Ei oikeastaan.
- Minulla on sinulle testi. - Etkö kerro työstä ensin mitään?
Ennen kuin kerron siitä, minun on tiedettävä, että pystyt siihen.
- Miksi? - Koska se ei ole täysin laillista.
Suunnittele kahdessa minuutissa sokkelo, jonka läpäisemiseen menee minuutti.
Seis.
Uudestaan.
Seis.
Sinun on pystyttävä parempaan.
Tämä näyttää jo paremmalta.
Sanovat, että käytämme aivokapasiteetistamme vain murto-osan hereillä ollessamme.
- Unessa mielemme pystyy lähes mihin tahansa. - Kuten?
Kuvittele suunnittelevasi rakennusta. Luot kaikki yksityiskohdat.
Toisinaan kuitenkin tuntuu, kuin rakennus loisi itse itsensä.
- Kyllä, kuin vain paljastaisi sen. - Aitoa inspiraatiota.
Unessa mielemme tekee sitä jatkuvasti.
Luomme ja havaitsemme maailmamme saman- aikaisesti. Mielemme tekee sen niin hyvin, -
ettemme edes havaitse sitä. Niin pääsemme prosessin keskiöön.
- Miten? - Valtaamalla luomispuolen. Siinä kohtaa tarvitsen sinua.
Sinä luot unen maailman. Tuomme kohteen luomaasi uneen -
ja heidän alitajuntansa täyttää sen.
Miten voin tehdä unesta niin yksityiskohtaisen, että kohde luulee sen olevan todellista?
Unet tuntuvat todelta, kun uneksimme, eikö totta?
Vasta herättyään tajuaa mikä unessa oli outoa.
Muistatko koskaan, miten unet alkavat?
Päädyt aina tapahtumien keskelle.
- Niin kai. - Miten päädyimme tänne?
- Mehän tulimme... - Mieti, miten tulit juuri tänne?
Missä olet tällä hetkellä?
- Olemmeko unessa? - Nukumme tällä hetkellä työpajassa.
Tämä on ensimmäinen oppituntisi jaetusta unesta. Pysy rauhallisena.
Jos tämä on pelkkää unta, miksi...
Se ei ole koskaan pelkkää unta. Lasi naamaa vasten sattuu hitosti.
Unessa se tuntuu aidolta.
Armeija kehitti unien jakamisen harjoitusohjelmaksi.
Sotilaat pystyivät ampumaan, puukottamaan ja kuristamaan toisiaan ja heräämään sitten.
- Miten arkkitehti tähän liittyy? - Jonkun täytyy suunnitella unet.
Anna meille vielä toiset viisi minuuttia.
Viisi minuuttiako?
- Puhuimme ainakin tunnin. - Unessa aivojen toiminta on nopeampaa.
Siksi aika kuluu hitaammin.
Viisi minuuttia oikeassa elämässä vastaa tuntia unessa.
Katsotaan, mitä saat aikaan viidessä minuutissa.
Sinulla on pohjapiirros valmiina. Kirjakauppa, kahvila ja kaikki muu.
- Keitä ihmiset ovat? - Alitajuntani heijastuksia.
- Sinunko? - Niin. Muista, että olet uneksija.
Rakennat tämän maailman. Minä olen kohde. Mieleni asuttaa unen.
Alitajuntani kanssa voisi kirjaimellisesti puhua. Siten voimme kerätä tietoa kohteelta.
- Miten muuten sen voi tehdä? - Luomalla jotain turvattua, -
kuten pankkiholvin tai vankilan. Mieli automaattisesti suojelee yksityistä tietoa.
- Ymmärrätkö? - Sittenkö murtaudutte sinne?
Luulin unien perustuvan visuaalisuuteen, mutta kyse onkin lähinnä tunteesta.
Mitä tapahtuu, kun alkaa temppuilla unen fysiikan kanssa?
- Aikamoista. - Niin on.
- Miksi kaikki tuijottavat minua? - Alitajuntani tuntee, -
että joku muu luo tätä maailmaa. Mitä enemmän muutat asioita, -
sitä nopeammin heijastukset alkavat lähentyä.
- Lähentyä? - Ne aistivat vieraan uneksijan.
Ne hyökkäävät kuin valkosolut tartuntaa vastaan.
- Hyökkäävätkö ne kimppuumme? - Eivät.
Vain sinun kimppuusi.
Hienoa, mutta jos jatkat asioiden muuttamista näin...
Sanoisitko alitajunnallesi, että ottaisi rauhallisesti?
Alitajuntaa ei voi hallita.
Vaikuttavaa.
Tiedän tämän sillan. Eikö tämä paikka olekin oikea?
Menen sitä pitkin joka päivä kouluun.
Paikkoja ei saa luoda muistoista. Täytyy aina kuvitella uusia paikkoja.
- Täytyyhän käyttää asioita, joita tietää. - Yksityiskohtia voi käyttää.
Katulamppua tai puhelinkoppia, mutta ei kokonaisia alueita.
- Miksei? - Kun rakentaa unen muistoista, -
menettää helposti tajunnan oikean ja unen väliltä.
- Niinkö sinulle kävi? - Tämä ei liity mitenkään minuun.
Siksikö tarvitset minua rakentamaan unesi?
Irti hänestä. Perääntykää!
Mal!
- Herätä minut! - Mal! Ei!
Katso minua. Olet kunnossa.
Miksi en herännyt?
Jos aika ei ole kulunut loppuun, unesta herää vain kuollessaan.
- Hän tarvitsee toteemin. - Mitä?
- Toteemi on pieni ja henkilökohtainen... - Aikamoinen alitajunta sinulla, Cobb!
- Hän on todella hurmaava! - Tapasit siis rouva Cobbin.
- Oliko hän Cobbin vaimo? - Oli. Toteemiksi tarvitset pienen esineen, -
joka voi olla painava. Sitä pidetään mukana, eikä muut tiedä siitä.
- Esimerkiksi kolikko? - Ei. Sen täytyy ainutlaatuisempi.
Tämä on painotettu noppa.
Et saa koskea siihen. Se ei käy, sillä vain minä tiedän tämän painotetun nopan painon.
Oman toteeminsa avulla tietää, ettei ole kenenkään muun unessa.
Jos et huomaa tai halua huomata mitä on meneillään, -
niin Cobbilla on vakavia ongelmia, joita hän yrittää haudata mieleensä, -
enkä aio vain avata mieltäni jollekulle sellaiselle.
Hän palaa vielä. En ole koskaan nähnyt kenenkään oppivan noin nopeasti.
Todellisuus ei riitä hänelle enää, ja kun hän palaa, -
- pane hänet rakentamaan sokkeloita. - Mihin sinä menet?
- Minun täytyy mennä tapaamaan Eamesia. - Eames on Mombasassa.
- Se on kuin Cobolin takapiha. - Se riski pitää ottaa.
- Hyviä varkaita riittää. - Varas ei riitä.
Tarvitsemme väärentäjän.
Vaikka niitä kuinka hinkkaisi yhteen, ne eivät lisäänny.
- Ei sitä koskaan tiedä. - Haetaan sinulle juotavaa.
Sinä tarjoat.
- Oikeinkirjotuksesi ei ole parantunut. - Haista home.
- Entä käsialasi? - Ensiluokkaista.
Hyvä.
Istutus. Ennen kuin kerrot sen olevan mahdotonta...
Se on ehkä mahdollista, mutta pirun hankalaa.
Mielenkiintoista. Arthurin mukaan se ei onnistu.
- Vieläkö työskentelette yhdessä? - Hän on hyvä työssään.
- Paras. Täysin mielikuvitukseton. - Toisin kuin sinä.
Istutukseen tarvitaan mielikuvitusta.
Oletko tehnyt sitä aiemmin?
Yritimme. Saimme idean istutettua, mutta se ei juurtunut.
- Ettekö istuttaneet sitä tarpeeksi syvälle? - Ei ole kysymys pelkästään syvyydestä.
On käytettävä idean siementä, jonka sitten annetaan kasvaa kohteen mielessä.
Se on hienovaraista. Mikä idea teidän on istutettava?
Suuryhtiön perijälle idea isänsä liikeimperiumin hajottamisesta.
Asiaan vaikuttavat poliittiset tekijät ja antimonopolistiset mielipiteet. Ne kaikki -
ovat kohteen ennakkoluulojen armoilla. Silloin on aloitettava pohjalta.
- Eli mistä? - Isäsuhteesta.
- Onko teillä kemistiä? - Ei vielä.
Tiedän erään Yusufin, joka sekoittaa yhdisteet itse.
- Mennään tapaamaan häntä. - Kun eksytät varjostajasi. Mies baarissa.
Cobol-yhtiöstä. Oliko palkkio minusta kuolleena vai elävänä?
En ole varma. Kokeillaan, alkaako hän ammuskelemaan.
Harhautetaan heidät ja tavataan alakerrassa puolen tunnin kuluttua.
- Täälläkö? - Sitä he eivät osaa odottaa.
Freddy Simmons? Sinähän se olet!
- Ei ollutkaan. - Nyt et näe unta.
Yksi kahvi.
Haluatteko kyydin, herra Cobb?
- Mitä teette Mombasassa? - Suojelen sijoitustani.
- Näinkö eksytät varjostajasi? - Yhden niistä.
Cobb sanoi, että palaisit.
- Yritin olla tulematta. - Mutta se on niin ainutlaatuista.
Se on vain niin...
- Aitoa luomista. - Katsommeko paradoksaalista arkkitehtuuria?
Kolmen unitason rakentaminen vaatii osaamista.
- Anteeksi. - Millaista osaamista?
Unessa voi luoda muuten mahdottomia rakennelmia.
Siten voi luoda suljettuja silmukoita, kuten loppumattomat portaat.
Huomaatko?
Paradoksi. Tuonkaltainen silmukka auttaa piilottamaan unen rajat.
- Kuinka suuria unitasojen pitäisi olla? - Rakennuksesta kokonaiseen kaupunkiin.
Riittävän monimutkaisia, että voimme piiloutua heijastuksilta.
- Kuin sokkelo? - Ja mitä parempi sokkelo...
- Sitä enemmän meillä on aikaa. - Juuri niin.
- Alitajuntani vaikuttaa mukavalta. - Ainakin aluksi.
- Kukaan ei halua mieleensä puututtavan. - Cobbko ei pysty enää rakentamaan?
En tiedä pystyykö, mutta hän ei halua. Se on hänestä turvallisempaa.
- Miksi? - Hän ei kerro. Luultavasti Malin takia.
- Hänen ex-vaimonsa? - Ei.
- Ovatko he vielä yhdessä? - Eivät.
Mal on kuollut.
Näit hänen heijastuksensa.
- Millainen hän oli oikeasti? - Aivan ihana.
Etsitte kemistiä, joka tekisi teille yhdisteet keikkaa varten.
- Ja joka lähtisi mukaamme. - En lähde mukaanne, herra Cobb.
Tarvitsemme teidät paikanpäälle tekemään tarpeitamme vastaavan yhdisteen.
- Tarkoittaen? - Syvälle.
Uni unen sisällä. Kaksi unitasoa.
- Kolme. - Mahdotonta.
- Kolme unitasoa olisi liian epävakaa. - Se on mahdollista.
- Tarvitaan vain rauhoittavia. - Voimakkaita rauhoittavia.
- Montako jäsentä? - Viisi.
Kuusi.
Tiedän, että työ on hoidettu vain, jos tulen mukaanne.
Turisteille ei ole tilaa, herra Saito.
Tällä kertaa taitaa olla.
Tällä voisi aloittaa. Käytän sitä päivittäin.
- Mihin? - Näytän teille.
Ette välttämättä halua nähdä tätä.
Teidän jälkeenne.
- Kymmenen... 12 samassa unessa. - He tulevat päivittäin jakaakseen unen.
Huomaatteko? Aine pitää vakaana.
- Kauanko he uneksivat? - Nelisen tuntia päivässä.
- Mikä on uniaika? - Tällä yhdisteellä noin 40 tuntia.
- Miksi he tekevät niin? - Kertokaa hänelle, herra Cobb.
- Hetken kuluttua voi nähdä unia vain niin. - Näettekö te yhä unia, herra Cobb?
- Tulevatko he tänne päivittäin nukkumaan? - Eivät.
He tulevat herätettäviksi.
Unesta on tullut heidän todellisuutensa.
Voitteko väittää vastaan?
Kokeillaan, mitä osaatte.
Tiedät, miten löydät minut.
Tiedät, mitä sinun on tehtävä.
Aika tiukkaa tavaraa, eikö vain?
Oletteko kunnossa, herra Cobb?
Olen aivan kunnossa.
Robert Fischer. Fischer-Morrow -sähköyhtiön perijä.
- Mikä herra Fischerissä on vikana? - Se ei kuulu teille.
Herra Saito, kyseessä ei ole tavallinen yritysvakoilu.
Pyysitte minulta istutusta. Toivon, että ymmärrätte sen painoarvon.
Miehen mieleen istutettu siemen kasvaa ideaksi, joka määrittelee hänet.
Se saattaa muuttaa hänet täysin.
Olemme ainoana yrityksenä jäljellä heidän ja sähkömonopoliaseman välillä.
Emmekä pysty kilpailemaan.
Pian he kontrolloivat puolen maailman sähkövarastoja -
ja heistä tulee uusi suurvalta.
Robert Fischerin on muutettava mieltään maailman vuoksi.
Siinä me tulemme kuvioihin. Millainen suhde hänellä on isäänsä?
- Huhujen mukaan hyvin monimutkainen. - Tarvitsemme muutakin, kuin huhupuheita.
Voitteko saada minut yhteyteen Browningin kanssa?
Robertin isän oikea käsi ja Robertin kummisetä.
Se on mahdollista, jos saatte oikeanlaiset suositukset.
Ne ovatkin erikoisalaani, herra Saito.
Emme taida päästä ratkaisuun. Mennään oikeuteen.
Herra Browning, Maurice Fischerin toimintamalli on ollut käräjöinnin välttely.
Ilmoitammeko huolistanne Mauricelle suoraan?
- Se ei liene tarpeellista. - Mielestäni on.
Kuinka hän voi?
En halua vaivata häntä turhaan, mutta...
Tämä lienee hänelle tärkeä muisto.
Panin sen hänen sänkynsä viereen. Hän ei ole edes huomannut.
Meidän on puhuttava valtakirjoista.
- Ei nyt. - Meidän on tärkeää...
Haaskalinnut ovat jo ilmassa. Mitä sairaampi Maurice Fischeristä tulee, -
sitä vahvempi Peter Browningista tulee.
Sain mahdollisuuden tarkkailla Browningia.
Hänen olemustaan, tapojaan ja niin edelleen.
Unen ensimmäisellä tasolla voin jäljitellä Browningia -
ja yritän syöttää vaikutelman Browningista Fischerin tietoiseen mieleen.
Seuraavalla tasolla Browningin heijastuksen pitäisi syöttää ne takaisin Fischerille.
- Hän antaa siis idean itselleen? - Aivan.
- Se itää vain, jos ajatus tuntuu omalta. - Eames, olen vaikuttunut.
Siunauksesi on aina tervetullut, Arthur.
- Olitko menossa yksinäsi? - En. Tein vain kokeita.
- En tiennyt, että täällä oli ketään. - Tein tuolla toteemiani.
Annas, kun katson.
- Alat oppia. - Tyylikäs tapa pitää maailmaa silmällä.
- Oliko toteemi sinun ideasi? - Ei. Itse asiassa se oli Mal keksi sen.
Tämä oli hänen. Jos sitä pyöritti unessa, se ei kaatunut ollenkaan.
Se vain jatkoi pyörimistä.
- Arthur kertoi hänen menehtyneen. - Kuinka sokkelot edistyvät?
Jokainen taso vastaa kohteen alitajunnan osaa, johon yritämme päästä käsiksi.
Teemme pohjatasosta sairaalan, että Fischer tuo sinne isänsä.
Minulla on kysymys pohjapiirroksesta...
Älä näytä minulle yksityiskohtia. Vain uneksija saa tietää pohjapiirroksen.
- Miksi se on tärkeää? - Jos joku tuo uneen heijastuksen, -
emme halua sen tietävän sokkelon yksityiskohtia.
Siltä varaltako, jos tuot Malin? Et taida pystyä pitämään häntä erossa.
- Juuri niin. - Et voi rakentaa, sillä sitten hänkin tietäisi sokkelon.
- Hän pilaisi koko operaation. Tietävätkö muut tästä? - Eivät.
- Varoita heitä, jos tilanne pahenee. - Ei se pahene.
Minun on vain päästävä kotiin. Vain sillä on merkitystä.
Miksi et voi mennä kotiin?
Minua syytetään Malin tappamisesta.
- Kiitos. - Mistä hyvästä?
Koska et kysynyt, teinkö sitä.
"Hajotan isäni imperiumin." Tätä ajatusta Robert hyljeksisi.
Siksi se on istutettava syvälle hänen alitajuntaansa.
Alitajunta ei toimi järkipohjalta, vaan tunnepohjalta. Meidän on tehtävä tästä -
- hänelle tunneasia. - Kuinka tehdä liikeasiasta tunteellista?
Sitä tässä mietitään. Robertin ja isän suhde on vähintäänkin kireä.
Entä asian pukeminen haistatteluksi isälle?
Ei, koska mielestäni positiivisen ajatuksen vaikutus on vahvempi kuin negatiivisen.
Kaikki hakevat sovintoa tai katharsista.
Tarvitsemme Robert Fischeriltä positiivisen tunnereaktion ajatukselle.
Miten olisi:
"Isäni hyväksyy sen, että halua luoda uraa itse, enkä seurata hänen jalanjälkiään."
- Se saattaisi toimia. - Saattaisi?
- Se ei riitä. - Kiitos mielipiteestäsi, Arthur.
Anteeksi, että haluan jotain toimivampaa.
- Toimivaa. - Istutus ei ole siitä kiinni.
Hänen mielensä sisällä meidän on pärjättävä sillä, mitä sieltä löydämme.
Korkeimmalla unitasolla otamme käsittelyyn hänen isäsuhteensa.
Kuten: "En seuraa isäni jalanjälkiä". Seuraavalla tasolla ruokimme ajatusta.
"Halua luoda itse" Kun saavutamme pohjatason, -
- otamme isot aseet käyttöön. - "Isäni ei halua, että olen kuin hän."
- Aivan. - Kolmannella unitasolla -
unet romahtavat pienestäkin häiriöstä.
Rauhoittavat auttavat siihen.
Kolmen unitason ylläpitämiseen tarvitaan erittäin voimakkaita rauhoittavia.
- Hyvää yötä. - Yhdiste luo vahvan siteen uneksijoille, -
- ja kiihdyttää lisäksi aivotoimintaa. - Saamme siis enemmän aikaa joka unitasolle.
Aivotoiminta on normaaliin verrattuna kaksikymmenkertainen.
Kun näkee siinä unessa unta, vaikutukset kasvavat.
- Kolme unta kestää 10 tuntia kertaa... - Anteeksi, en ole hyvä matematiikassa.
- Kuinka pitkä aika on kyseessä? - Ensimmäinen taso on viikon.
Toinen taso puoli vuotta.
- Kolmas unitaso... - Kymmenen vuotta!
Kuka haluaa olla unessa kymmenen vuotta?
- Riippuu unesta. - Miten pääsemme pois istutuksen jälkeen?
Onko jotakin sivistyneempää tapaa kuin ampua minua.
- Potku. - Mikä se on?
Tämä on potku.
Unesta herää putoamisen tunteesta.
- Tunteeko potkun niin kovissa aineissa? - Se on nerokkain kohta.
Muokkasin rauhoittavaa siten, ettei se vaikuta sisäkorvan toimintaan.
Täten tuntee putoamisen syvimmässäkin unessa.
Tai kaatumisen.
Vaikeinta on yhdenaikaistaa potkut jokaisella unitasolla.
Siinä voisi käyttää apuna musiikkia.
Fischerillä ei ole sovittuja leikkauksia tai hammaslääkärikäyntiä.
- Eikö hän ollut menossa polvileikkaukseen? - Ei sitäkään.
Ei mitään, missä hänet nukutettaisiin. Tarvitsemme vähintään kymmenen tuntia aikaa.
Lento Sydneystä Los Angelesiin, yksi pisimmistä lennoista.
Hän lentää kahden viikon välein.
- Varmasti yksityiskoneella. - Ei, jos siihen ilmaantuu vikaa.
- Koneen pitää olla 747. - Miksi?
Siinä ohjaamo on yläkerrassa ja ensimmäinen luokka nokassa.
Silloin osaston läpi ei kuljeta. Pitäisi vain ostaa koko ensimmäinen luokka ja lentoemäntä.
Minä ostin lentoyhtiön.
Se vaikutti helpommalta.
Taisimme saada kymmenen tuntiamme.
Lisäksi, Ariadne, erinomaista työtä.
Tiedät, miten löydät minut.
Tiedät, mitä sinun on tehtävä.
Muistatko, kun kosit minua?
Tietenkin muistan.
Sanoit, että olit nähnyt unen.
Jossa vanhenimme yhdessä.
Yhä voimme.
Sinun ei pitäisi olla täällä.
Halusin nähdä millaisia kokeita teet.
- Tällä ei ole mitään tekemistä kanssasi. - Totta kai on. Olemme menossa samaan uneen.
Emme näihin, nämä ovat minun uniani.
Miksi teet tämän itsellesi?
Vain näin näen unia.
Miksi unen näkeminen on niin tärkeätä?
Unissani olemme yhä yhdessä.
Nämä eivät ole pelkkiä unia.
Nämä ovat muistoja. Sanoit, ettei muistoja saa käyttää.
- Tiedän sen. - Yrität pitää hänet elossa.
Et osaa päästää hänestä irti.
Et ymmärrä. Kadun näitä hetkiä, ja minun on muutettava nämä muistot.
Mitä tuolla alhaalla on?
Sinun pitää ymmärtää minusta vain yksi asia.
- Onko tämä kotisi? - Minun ja Malin.
- Missä hän on? - Hän on jo poissa.
Tuossa on poikani, James. Hän kaivaa jotakin, etsii luultavasti matoja.
Tuo on Phillipa. Ajattelin kutsua heitä, -
että he kääntyisivät ja hymyilisivät sekä nähdäkseni -
heidän kauniit kasvonsa.
- Mutta on jo liian myöhäistä. - Nyt, tai ei koskaan, Cobb.
Sitten alan hätäillä. Ymmärrän, että kadun vielä tätä hetkeä, -
ja haluan nähdä heidän kasvonsa vielä kerran.
Mutta hetki on mennyt.
En voi muuttaa tätä hetkeä mitenkään.
Olen kutsumaisillani heitä.
Sitten pakenen.
Jos aion nähdä heidät vielä, minun täytyy palata kotiin.
Oikeaan maailmaan.
Mitä teet täällä?
- Nimeni on... - Tiedän, kuka olet. Mitä teet täällä?
- Yritän vain ymmärtää... - Kuinka voisit ymmärtää?
Tiedätkö, millaista on olla rakastunut?
Olla toinen puoli kokonaisuudesta?
En.
Tässä sinulle arvoitus:
Odotat junaa.
Junaa, joka vie sinut kauas pois.
Tiedät, minne toivot junan vievän.
Et kuitenkaan voi olla varma määränpäästä. Mutta se ei haittaa.
Kuinka junan päämäärällä ei ole sinulle väliä?
Koska olemme yhdessä.
- Kuinka saatoit tuoda hänet tänne, Dom? - Mikä tämä paikka on?
Tämä on hotellihuone, jossa vietimme häittemme vuosipäivät.
Mitä täällä tapahtui?
Sinä lupasit!
- Sinun on pysyttävä täällä vielä hetki. - Sanoit, että olisimme yhdessä!
- Sanoit, että vanhenisimme yhdessä! - Palaan takaisin.
Lupaan sen.
Luuletko, että voit rakentaa muistojen vankilan, jonne lukitset hänet?
Luuletko, että hän vain pysyy siellä?
Hetki koitti. Maurice Fischer kuoli juuri Sydneyssä.
- Milloin hautajaiset ovat? - Torstaina, Los Angelesissa.
Robert kuljettanee ruumiin viimeistään tiistaina.
- Selvä. - Cobb, tulen mukaanne.
- Lupasin jo Milesille, ettet tule. - Jonkun ryhmässä täytyy ymmärtää -
minkä kanssa kamppailet.
Sen ei ole pakko olla minä, -
mutta sitten sinun on näytettävä Arthurille se, minkä juuri näin.
Hankkikaa meille lisäpaikka koneeseen.
Jos nousen koneeseen, ettekä noudata sopimustamme, -
joudun laskeuduttuamme vankilaan loppuiäkseni.
Hoida homma lennolla. Soitan yhden puhelun koneesta, -
eikä maahantulotarkastus ei tuota ongelmia.
- Anteeksi. - Tottahan toki.
Anteeksi, tämä taitaa olla teidän. Taisitte pudottaa sen.
- Tahtovatko herrat juotavaa? - Vesi, kiitos.
Samoin minulle, kiitos.
- Kiitos. - En voinut olla huomaamatta...
Satutteko olemaan sukua itse Maurice Fischerille?
Kyllä. Hän oli isäni.
Hän oli innostava mies. Osanottoni.
- Olkaa hyvä. - Kiitos.
Isällenne.
Rauha hänen sielulleen.
- Etkö voinut käydä ensin kusella? - Anteeksi.
- Likaa ilmaista shampanjaa vai, Yusuf? - Hyvin hauskaa.
Tässä sateessa Fischer etsii varmasti taksia.
- Ääliö! Mitä sinä oikein... - Kävele pois.
Täytyy lopettaa. Taksi! Kiitos.
Kolmannen ja Marketin risteykseen.
- Mitä te teette? - Anteeksi. Luulin auton olevan vapaa.
- Se ei ole. - Ehkä voimme jakaa kyydin?
Voisitteko pysähtyä...
Hienoa.
Tule!
Siellä on 500 dollaria. Itse lompakko on arvokkaampi.
- Voitte siis päästää minut ulos. - Pelkäänpä, että...
- Suojaa minua! - Mitä hittoa tapahtuu?
Tätä ei ollut suunnitelmissa.
- Oletteko kunnossa? - Olen.
Fischer on kunnossa. Ellei tule pahoinvoivaksi.
Saito?
Viekää Fischer takahuoneeseen!
Viekää hänet takahuoneeseen. Vauhtia!
- Onko häntä ammuttu? Kuoleeko hän? - En tiedä.
- Missä te olitte? - Juna törmäsi meihin.
- Miksi edes panit junaradan keskustaan? - En tehnyt sitä.
- Mistä se sitten tuli? - Miksi kimppuumme hyökättiin?
Nuo eivät olleet tavallisia heijastuksia. Heidät oli koulutettu.
- Olet oikeassa. - Kuinka se on mahdollista?
Fischerin alitajuntaa on koulutettu puolustautumaan.
Hänen alitajuntansa on militarisoitunut. Sen olisi pitänyt näkyä tiedoissa.
- Miksei se näkynyt? - Rauhoitu.
Älä käske rauhoittua! Tämä oli sinun vastuullasi!
Sinun piti tutkia Fischerin tausta kunnolla. Emme ole valmistautuneita tällaiseen.
Olemme ennenkin kohdanneet turvajoukkoja.
- Pärjäämme hyvin, jos olemme varovaisia. - Tämä ei kuulunut suunnitelmaan!
- Hän tekee kuolemaa! - Päästetään hänet tuskistaan.
- Älä tee sitä! - Hän on tuskissaan. Herätän hänet.
- Se ei herätä häntä. - Mitä tarkoitat?
- Jos unessa kuolee, herää. - Ei tästä.
Rauhoittavan takia emme herää siten.
- Mitä sitten tapahtuu kuoltuamme? - Putoamme limboon.
Oletko tosissasi? Limbo on rakentamaton unitila.
- Mitä siellä on? - Loputon alitajunta. Siellä ei ole mitään.
Paitsi se, mitä joku siellä ollut tätä unta jakava on sinne jättänyt.
- Meidän tapauksessamme vain sinä. - Kuinka kauan siellä voi olla jumissa?
- En edes harkitsisi pakoa sieltä ennen... - Kuinka kauan?
Vuosikymmeniä. Ehkä loppuelämän, en tiedä. Kysy Cobbilta, hän on ollut siellä.
Viedään Saito yläkertaan.
Hienoa. Kiitos.
Olemme nyt jumissa Fischerin mielessä, taistelemassa hänen armeijaansa vastaan.
Jos kuolemme, juutumme limboon kunnes aivomme muuttuvat munakokkeliksi.
Löytyykö ensiapupakkausta?
- Tiesit riskeistä, etkä kertonut meille. - Riskejä ei pitänyt olla, en tiennyt, -
- että vastassamme on armeija. - Sinulla ei ollut oikeutta.
Kolme unikerrosta ei onnistu muuten.
- Sinäkin tiesit tästä koko ajan. - Luotin häneen.
Vai luotit? Lupasiko hän sinulle puolet osuudestaan?
Ei. Koko osuutensa. Sitä paitsi hän on kuulemma tehnyt sen ennenkin.
- Malilleko? Sehän toimi tosi hyvin. - Sillä ei ole mitään merkitystä.
- Tein mitä täytyi päästäkseni lasteni luo. - Johdit meidät sotaan, josta ei pääse pois.
Jos hoidamme keikan mahdollisimman nopeasti, -
pääsemme potkun avulla pois. Ihan kuin ennenkin.
Antaa olla. Syvemmällä riskit kasvavat.
- Minä jään tälle tasolle. - Turvajoukot saartavat meitä parhaillaan.
Kymmenen tunnin lento on viikko tällä tasolla.
Voin taata, että sinä aikana meidät kaikki tapetaan.
Ainoa mahdollisuutemme on jatkaa syvemmälle mahdollisimman nopeasti.
Ainoa tie eteenpäin on alaspäin.
Valmistautukaa. Tule, käydään kovistelemassa Fischeriä.
Minulla on vakuutus kidnappauksen varalta kymmeneen miljoonaan asti.
- Tämän pitäisi sujua helposti. - Turpa kiinni! Ei suju.
Isäsi toimistossa on kirjahyllyn alla hänen kassakaappinsa. Haluamme yhdistelmän.
- En tiedä mistään kassakaapista. - Se ei tarkoita, ettetkö tietäisi yhdistelmää.
Kerro se meille.
En tiedä.
- Luotettava henkilö kertoi meille, että tiedät. - Niinkö? Kuka hän on?
- 500 dollarin lompakko. - Mitä sisällä on?
Käteistä, kortteja ja henkkarit. Sekä tämä.
- Onko tämä hyödyllinen? - Ehkä.
- Sinulla on tunti aikaa. - Tuntiko?
Minulla piti olla koko yö tähän.
Saitonkaan ei pitänyt ottaa luotia rintaan.
Sinulla on tunti aikaa. Hanki meille jotain hyödyllistä.
- Mitä tuo oli? - Luotettava henkilö.
Peter-setä.
Käskekää heidän lopettaa.
- Yhdistelmä. - En tiedä sitä.
- Miksi Browning sanoo, että tiedät? - En tiedä. Antakaa minun puhua hänelle, -
niin otan selvää.
Teillä on tunti aikaa. Alkakaa puhua.
Oletko kunnossa?
Paskiaiset ovat kiduttaneet minua kaksi päivää.
Heillä on joku isäsi toimistolla, joka voi avata isäsi kassakaapin.
He luulivat, että tiedän yhdistelmän, mutta en tiedä sitä.
- En tiedä minäkään. - Mitä?
Maurice kertoi, että kuolemansa jälkeen olet ainoa, joka saa sen auki.
Hän ei koskaan kertonut minulle mitään yhdistelmää.
Ehkä hän kertoi. Ehkä et vain tiennyt sitä yhdistelmäksi.
- Mitä muka? - En tiedä. Jokin numeroyhdistelmä, -
joka liittyy yhteisiin kokemuksiinne.
Meillä ei ollut paljon merkityksellisiä kokemuksia yhdessä.
Ehkäpä äitisi kuoleman jälkeen?
Tiedätkö, mitä hän sanoi minulle äidin kuoltua?
"Robert, mitään sanottavaa ei ole."
- Isäsi oli huono tunneasioissa. - Olin silloin 11-vuotias.
- Miten Saito voi? - Hän on tuskissaan.
- Alemmilla tasoilla kipu hellittää. - Entä jos hän kuolee?
Pahimmassa tapauksessa hän herää vihanneksena.
Cobb, noudatan silti sopimustamme.
Arvostan sitä, mutta herättyänne ette edes muistaisi sopimustamme.
Limbosta tulee todellisuutenne.
Olette jumissa siellä niin kauan, että teistä tulee vanhus.
Täynnä katumusta?
- Odottaen yksin kuolemista. - Ei. Tulen takaisin.
Sitten olemme taas nuoria miehiä.
- Hengitä. - Meidät tapetaan, jos he eivät saa sitä.
- He haluavat vain lunnasrahat. - Kuulin heidän puheitaan.
He aikovat lukita meidät pakettiautoon ja ajaa sen jokeen.
- Hyvä on. Mitä kassakaapissa on? - Jotain sinulle.
Maurice sanoi aina, että se on hänen arvokkain lahjansa sinulle.
- Testamentti. - Isän testamentti on asianajotoimistolla.
Se on vaihtoehtoinen. Tämä korvaisi sen, jos tahdot niin.
Se irrottaisi Fischer-Morrowin alajaostot -
ja olisi koko tuntemamme yritysimperiumin loppu.
Se tuhoaisi koko perintöni.
- Miksi hän ehdottaisi sellaista? - En tiedä.
Hän rakasti sinua, Robert.
- Omalla tavallaan. - Omalla tavallaan?
Hän kutsui minut lopussa kuolinvuoteelleen.
Hän pystyi tuskin puhumaan.
Hän kuitenkin sai kerrottua minulle viimeisen asiansa.
Hän veti minut lähelleen.
Sain selvää vain yhdestä sanasta.
"Pettynyt."
Koska olit limbossa?
Olet voinut vakuuttaa loput tiimistäsi jatkamaan keikkaa, -
- mutta he eivät tiedä totuutta. - Mitä totuutta?
Sitä, että saatat koska tahansa tuoda tavarajunan läpi seinästä.
Sitä, että Mal tulee läpi alitajunnastasi.
Ja sitä, että mennessämme syvemmälle Fischeriin, -
menemme myös syvemmälle sinuun.
En ole varma, pidämmekö siitä, mitä löydämme.
Työskentelimme yhdessä. Tutkimme käsitettä unen sisällä olevasta unesta.
Halusin mennä aina vain syvemmälle ja pidemmälle.
En vain ymmärtänyt, että tunnit voivat muuttua siellä vuosiksi.
Että voisimme juuttua niin syvälle, että kun...
Kun päädymme alitajuntamme rannalle, -
emme enää erota, mikä on totta.
Loimme ja rakensimme maailman itsellemme.
Jatkoimme sitä vuosien ajan.
Rakensimme oman maailmamme.
Kauanko olitte siellä?
Suunnilleen 50 vuotta.
Jessus.
- Kuinka kestitte sen? - Aluksi oli kiva tuntea olevansa Jumala.
Ongelma oli siinä, että tiesi, ettei mikään ollut totta.
Lopuksi en enää pystynyt elämään niin.
Entä Mal?
Hän oli lukinnut jotain syvälle sisälleen.
Aiemmin tietämänsä totuuden, -
jonka hän päätti unohtaa.
Limbosta tuli hänen todellisuutensa.
Mitä tapahtui, kun heräsitte?
Kun herää vietettyään siellä vuosikymmeniä...
Vanhana sieluna joutuu takaisin nuoruuteen...
Tiesin, että häntä vaivaa jokin. Hän ei vain myöntänyt sitä.
Lopulta hän kertoi totuuden.
Ajatus oli alkanut riivata häntä.
Eräs hyvin yksinkertainen ajatus, joka muutti kaiken.
Se, että maailmamme ei ollut todellinen.
Että hänen pitäisi herätä päästäkseen takaisin todellisuuteen.
Päästäksemme takaisin kotiin -
meidän pitäisi tappaa itsemme.
- Entä lapsenne? - Hän piti heitä heijastuksina.
Että oikeat lapsemme odottaisivat meitä jossain.
- Olen heidän äitinsä! Huomaan kyllä eron! - Rauhoitu.
- Jos tämä on uneni, miksen voi hallita sitä? - Koska et tiedä näkeväsi unta!
Hän oli varma siitä. En pystynyt vakuuttamaan häntä, vaikka miten anelin ja pyysin.
Hän halusi tehdä sen, mutta ei voinut tehdä sitä yksin.
Hän rakasti minua liikaa.
Siispä hän keksi suunnitelman vuosipäiväksemme.
- Kulta, mitä sinä teet? - Liity seuraani.
- Tule vain takaisin sisälle. - En.
- Minä hyppään ja tulet mukaani. - En tule.
Kuuntele minua.
Jos hyppäät, et herää unesta.
Sinä kuolet. Tule takaisin sisälle.
- Tule sisälle, niin voimme puhua tästä. - Olemme puhuneet tarpeeksi.
- Mal. - Tule reunukselle, tai hyppään heti.
Hyvä on.
Puhutaan tästä.
- Pyydän sinua ottamaan uskonloikan. - Ei, kulta.
En voi. Tiedät, etten voi tehdä sitä.
Mieti hetki lapsiamme.
Mieti Jamesia. Mieti Phillipaa.
Jos lähden ilman sinua, heidät viedään kuitenkin pois.
- Mitä tuo tarkoittaa? - Lähetin kirjeen asianajajallemme.
Kerroin pelkääväni turvallisuuteni puolesta.
Kerroin, että uhkasit tappaa minut.
- Miksi teit sen? - Rakastan sinua, Dom.
- Miksi teit sen minulle? - Vapauduit heidän jättämisensä vaikeudelta.
- Menemme kotiin, oikeiden lastemme luo. - Ei.
Kuuntele minua. Mal, katso minua!
- Odotat junaa. - Saamari soikoon! Älä tee tätä.
- Junaa, joka vie sinut kauas pois. - James ja Phillipa -
- odottavat sinua! - Tiedät, minne toivot junan vievän.
- He odottavat meitä! - Et kuitenkaan voi olla varma määränpäästä.
- Katso minua! - Mutta se ei haittaa.
- Mal, jumalauta! - Koska olette yhdessä.
Kulta, katso minua!
Mal, ei! Herranjumala!
Kolme eri psykiatria olivat todenneet hänet terveeksi.
En siis voinut selittää hänen hulluutensa laatua.
Joten minä pakenin.
Nyt tai ei koskaan, Cobb.
Lähdetään. Jätin lapseni ja olen yrittänyt ostaa tietäni takaisin siitä alkaen.
Syyllisyytesi määrittelee hänet. Se ruokkii häntä.
Et kuitenkaan ole vastuussa ajatuksesta, joka tuhosi hänet.
Jos aiomme onnistua tässä, sinun täytyy antaa itsellesi anteeksi.
Sinun on kohdattava hänet.
- Et ole kuitenkaan yksin. - Ei, ei...
Teen sen toisten puolesta, sillä heillä ei ole aavistustakaan, -
minkä riskin ottivat tullessaan tänne kanssasi.
Meidän täytyy lähteä.
- Aika loppui. - En tiedä mitään yhdistelmää.
- En ainakaan tietoisesti. - Entä vaistomaisesti?
Isäsi toimistossa seisoo joku juuri nyt valmiina näppäilemään yhdistelmän.
Tarvitsen ensimmäiset kuusi mieleesi tulevaa numeroa.
- Ei mitään hajua. - Heti nyt!
- Heti tällä hetkellä! - Viisi, kaksi, kahdeksan, -
neljä, yhdeksän, yksi.
Sinun täytyy pystyä parempaan.
Säkki päähän. Lähdemme ajelulle.
Mitä vielä haluatte?
Tappaa minut?
- Mitä sait? - Fischerin suhde isäänsä -
- on luulemaamme huonompi. - Miten se auttaa?
Mitä pahemmat ongelmat, sitä voimakkaampi katharsis.
- Kuinka saatat noin vieraantuneet yhteen? - Hoidan asiaa.
Ole nopea. Heijastukset saavuttavat meidät pian.
Meidän on lähdettävä tai olemme ansassa.
Pitää uskaltaa uneksia suuremmassa mittakaavassa.
Meidän on siirrettävä kaunan kohde isästä kummisetään.
- Tuhoatteko hänen ainoan terveen suhteen? - Korjaamme suhteen hänen isäänsä, -
paljastamalla hänen kummisetänsä todellisen luonteen.
Fischeriä pitäisi laskuttaa tästä keikasta enemmän kuin Saitoa.
Entä puolustus? Se tiukkenee mitä syvemmälle menemme.
- Otetaan herra Charles avuksi. - Kuka hän on?
- Huono ajatus. - Heti, kun lähestymme Fischeriä, -
vartijat ovat kimpussamme. Käytämme Charlesia, kuten Stein-keikallakin.
- Olette tehneet sen aiemminkin? - Se ei toiminut.
Kohde tajusi uneksivansa ja hänen alitajuntansa teki meistä hakkelusta.
Erinomaista. Kai otitte opiksenne? - Tarvitsemme hämäyksen.
Hoituu. Miten olisi ihana nainen -temppu?
Ajahan varovaisesti. Alemmilla tasoilla on erittäin epävakaata.
Älä hyppää liian aikaisin. Meillä on vain yksi tilaisuus potkuun. Sen on onnistuttava.
Laitan musiikin soimaan, kun potku on tulossa. Loppu on teistä kiinni.
- Oletteko valmiina? - Olemme!
- Kauniita unia! - Pitkästytänkö sinua?
Kerroin itsestäni. Et tainnut pitää siitä.
Moni asia askarruttaa mieltäni.
Siinä menee herra Charles.
Herra Fischer.
On ilo tavata uudelleen. Olen Rod Green markkinointiosastolta.
- Kuka te olette? - Olen lähdössä.
Jos satut pitkästymään...
Hän ei taida olla kiinnostunut, ellei hänen numeronsa ole kuusinumeroinen.
Lompakon varastaminen toiselta on jännä tapa tutustua.
- Helvetti! Lompakko yksinään on... - 500 dollarin arvoinen, eikö vain?
- Älä huoli. Väkeni hoitaa jo asiaa. - Kuka tai mikä on herra Charles?
Avaus, jolla saamme Fischerin kääntymään alitajuntaansa vastaan.
- Miksi et hyväksy sitä? - Koska kerromme kohteelle hänen uneksivan.
Se taas kiinnittää paljon huomiota meihin.
Eikö Cobb ehdottomasti kieltänyt tekemästä niin?
Huomaatko, kuinka paljon hän sanoo toista ja tekee toista.
- Herra Saito, voinko vaivata teitä hetken? - Olen pahoillani, mutta...
- Pidättehän tekin minusta? - Huvittavaa, herra Eames.
- Ilmakuoppiako? - Lähempänä, luultavasti Yusufin ajamisesta.
- Olen pahoillani, mutta kuka olettekaan? - Rod Green markkinointipuolelta.
Se ei taida pitää alkuunkaan paikkaansa?
Nimeni on herra Charles. Muistattehan minut?
Olen turvallisuuspäällikkönne täällä.
Poistu eri kerrokseen ja pysy liikkeellä.
Hankkiudu eroon lompakosta. Vartijat etsivät sitä.
Cobbille on hankittava lisää aikaa.
Turvallisuuspäällikkökö?
- Työskentelettekö hotellille? - En.
Osa-alueeni on hyvin erityinen.
- Alitajuntavartiointia. - Tarkoitatteko unia?
Tarkoitatteko kaivamista?
Tehtäväni on suojella teitä.
Suojelen teitä siltä varalta, että joku yrittää päästä käsiksi mieleenne -
unen kautta. Ette ole turvassa täällä.
He ovat tulossa.
Outo sää, eikö vain?
Tunnetteko tuon?
- Mitä tapahtuu? - Cobb huomauttaa Fischeriä unen outoudesta, -
mikä saa alitajunnan etsimään uneksijaa.
Siis minua. Suutele minua pikaisesti.
Katsovat meitä yhä.
Kannatti yrittää. Lähdetään.
Tunnetteko tuon? Teidät on koulutettu tällaisia tilanteita varten.
Kiinnittäkää huomiota sään outouteen ja painovoiman vaihteluihin.
Tämä ei ole totta. Uneksitte.
Helpoin tapa testata se, on muistella, -
miten saavuitte hotelliin. Pystyttekö siihen?
- Pystyn... - Vetäkää henkeä ja muistakaa koulutuksenne.
Hyväksykää se tosiasia, että uneksitte, ja että suojelen teitä.
- Ette ole totta. - En niin.
Olen alitajuntanne heijastus ja suojelen teitä siltä varalta, -
että kaivajat yrittävät saada teidät uneksimaan, -
ja uskon, että juuri niin on käynyt, herra Fischer.
Voitteko auttaa minut pois täältä?
Heti paikalla. Seuratkaa minua.
- Mitä helvettiä teette? - He olivat tulossa kaappaamaan teitä.
Jos haluatte apuani, teidän on pysyttävä rauhallisena.
Teidän on autettava minua, herra Fischer.
Jos tämä on unta, minun pitäisi tappaa itseni herätäkseni.
Teinä en tekisi sitä. Luulen, että teille on annettu rauhoittavaa, -
ja jos vedätte liipaisimesta, ette ehkä herää.
Saatatte joutua syvempään uneen.
Tiedätte, mitä tarkoitan.
Muistatte koulutuksenne.
Muistakaa, mitä sanoin teille. Antakaa ase minulle.
Tämä huoneko on suoraan huoneen 528 alapuolella?
On.
Miettikää, herra Fischer. Mitä muistatte ennen kuin uni alkoi?
Oli kiivas tulitaistelu ja satoi.
Peter-setä!
- Meidät on kaapattu. - Missä teitä pidettiin?
- Olimme pakettiautossa. - Se selittää painovoiman vaihtelut.
Olette parhaillaan pakettiautossa. Jatkakaa muistelemista.
Se liittyi jotenkin...
Se liittyi jotenkin kassakaappiin.
- Miten tämä muistelu on niin hankalaa? - Tämä on kuin unen muistelua herättyään.
Sen harjoittelu vie vuosia.
Olette Browningin kanssa unessa, koska mielestänne halutaan varastaa jotain.
Teidän on keskityttävä ja pohdittava, mitä se voisi olla.
- Mitä se voisi olla? Miettikää! - Numeroyhdistelmä.
He halusivat kuulla ensimmäiset numerot, jotka putkahtivat päähäni.
He haluavat kaivaa numerot alitajunnastanne.
Ne voivat tarkoittaa mitä vain. Olemme nyt hotellissa.
Yritetään eri hotellihuoneita. Mikä se numerosarja oli, herra Fischer?
- Tämä on tärkeää. - Viisi...
Viisi, kaksi... Jotain sellaista. Se oli pitkä numerosarja.
- Siinä on hyvä alku. Viides kerros. - Selvä.
- Käytätkö ajastinta? - Se täytyy räjäyttää käsin.
Te nukutte huoneessa 528. Minun on odotettava Yusufin potkua.
- Mistä tiedät oikein hetken? - Musiikista. Auton osumista kaiteeseen -
ei voi olla huomaamatta. Saamme hyvän, synkronoidun potkun.
Liian aikaisin emme pääse pois ja liian myöhään en voi pudottaa meitä.
- Miksi et? - Koska auto on vapaapudotuksessa.
- En voi pudottaa teitä ilman painovoimaa. - Aivan.
He ovat väkeäni.
- Herra Charles. - Tiedättekö, mikä se on, herra Fischer?
- Uskoisin tietäväni. - Teidät aiottiin nukuttaa.
- Olen jo unessa. - Uudelleen uneen.
Tarkoitatteko, että uneen unessa?
- Huomaan, että olette muuttuneet. - Anteeksi?
Anteeksi. Sekoitin teidät erääseen toiseen.
Hyvän näköinen kaveri varmastikin.
Tuo on Fischerin heijastus Browningista. Seurataan ja katsotaan, kuinka se käyttäytyy.
- Miksi? - Browningin käytös kertoo meille -
epäileekö Fischer hänen motiivejaan haluamallamme tavalla.
- Peter-setä? - Teidät siis siepattiin yhdessä?
Ei oikeastaan. Peter oli jo sieppaajilla ja häntä kidutettiin.
Näittekö, että häntä kidutetaan?
- Työskentelevätkö kidnappaajat sinulle? - Robert...
Yritätkö saada sen kassakaapin auki, saadaksesi vaihtoehtoisen testamentin?
Fischer-Morrow on ollut koko elämäni. En voi antaa sinun tuhota sitä.
En heitä pois perintöäni. Miksi heittäisin?
En halunnut sinun tekevän typeryyksiä isäsi viimeisen herjan vuoksi.
- Minkä herjan? - Testamentti.
Se on hänen viimeinen herjauksensa.
Haaste, että loisit uraa itse.
Samalla myös viesti, ettet olisi hänen saavutuksiensa arvoinen.
- Eli hän oli pettynyt minuun. - Olen pahoillani.
Hän on väärässä. Voit rakentaa paremman yhtiön kuin hän.
- Herra Fischer, hän valehtelee. - Mistä tiedätte?
Luottakaa minuun. Hän salaa jotain, ja meidän on selvitettävä mitä.
Teidän on tehtävä sama Browningille mitä hän aikoi tehdä teille.
Menemme hänen alitajuntaansa ja selvitämme mitä hän ei halua teidän tietävän.
Hyvä on.
- Hän on tajuton. - Kenen alitajuntaan olemme menossa?
Fischerin. Sanoin sen olevan Browningin, jotta hän voisi olla osa tiimiämme.
Hän auttaa meitä murtautumaan omaan alitajuntaansa.
- Vartijat tulevat perääsi. - Saavat kunnon ajojahdin.
- Kunhan olet täällä potkua varten. - Nukahtakaa, herra Eames.
Kaikki kunnossa?
- Oletko valmis? - Olen kunnossa. Olen valmis.
Cobb?
Mitä siellä on?
Toivottavasti se, mitä haluamme Fischerin saavan selville.
Tarkoitan, että mitä siellä on sinulle?
Näittekö tuon?
Eames, tämä on sinun unesi. Sinun täytyy johdattaa vartijat pois rakennelmasta.
- Kuka vie Fischerin sisään? - En minä.
Jos tiedän reitin, kaikki voi vaarantua.
- Paikka on minun suunnittelemani. - Sinä tulet mukaani.
- Voin tehdä sen. - Hyvä on.
Kerro heille reitti. Fischer, menet hänen mukaansa.
- Selvä. - Entä sinä?
Pitäkää tämä päällä. Kuuntelen teitä koko ajan.
Voin suojata teitä etelänpuoleisesta tornista.
- Näettekö sen? - Näen. Ettekö tule mukaan?
Selvittääksenne totuuden isästänne, teidän on murtauduttava Browningin mieleen omin avuin.
Tule, Fischer.
Toivottavasti olette valmiita.
Ei, on liian aikaista.
Cobb, kuuletko tuon? Se kuului ensikertaa 20 minuuttia sitten ja luulin sitä tuuleksi.
Kuulen, se on musiikkia.
- Mitä tehdään? - Edetään nopeasti.
Yusuf hyppää kymmenen sekunnin päästä.
Se antaa Arturille kolme minuuttia aikaa.
- Paljonko meillä on aikaa? - Tunti. - Pääsevätkö he perille tunnissa?
- Heidän on vielä laskeuduttava sairaalalle. - He tarvitsevat uuden, nopeamman reitin.
- Paikka suunniteltu labyrintiksi. - Onko sokkelon läpi oikopolkua?
Eames?
- Lisäsikö Eames mitään suunnitelmaan? - En voi kertoa sinulle. Jos Mal saa tietää...
Meillä ei riitä aika. Lisäsikö hän?
Hän lisäsi ilmastointikanavan, joka menee sokkelon läpi.
Kerro se heille.
Paradoksi.
- Mikä se oli? - Potku.
- Cobb, myöhästyimmekö siitä? - Myöhästyimme.
Miksei tätä uneksittu hiekkarannaksi?
- Mitä helvettiä teemme? - Hoidetaan homma ennen seuraavaa potkua.
- Milloin on seuraava potku? - Kun auto osuu veteen.
Kuinka pudotan teidät ilman painovoimaa?
Arthurilla on aikaa muutama minuutti, meillä on noin 20 minuuttia.
Oletko kunnossa?
Jotain on vialla. He tulevat sinne aivan kuin tietäisivät jotain.
Yritä järjestää aikaa. Tule.
Minä yritän.
Tuolla on huone, josta pääsee pankkiholville.
- Onko holvissa ikkunoita? - Millaisissa pankkiholveissa on ikkunoita?
Toivottavasti Fischer pitää sieltä löytämästään.
- Ovatko nuo heijastukset osa hänen alitajuntaansa? - Ovat.
- Tuhoatko osia hänen mielestään? - Ne ovat pelkkiä heijastuksia.
- Pääsimme perille. - Kiirehtikää. Sinne on tulossa armeija.
Olen sisällä.
- Siellä on joku toinenkin. - Fischer, se on ansa. Tule ulos.
Hieman alemmas.
Cobb, hän ei ole todellinen.
- Mistä tiedät? - Hän on pelkkä heijastus.
Fischer on todellinen!
Hei.
Eames, mene holville!
- Mitä tapahtui? - Mal tappoi Fischerin.
En pystynyt ampumaan häntä.
Elvyttäminen ei auta. Hänen mielensä on jo loukussa.
Tämä on ohi.
- Siinäkö se? Epäonnistuimmeko? - Tämä oli tässä. Olen pahoillani.
En ole se, joka ei pääse perheensä luokse.
Sääli. Olisin halunnut nähdä, mitä tuolla tapahtuisi. Olin jo varma onnistumisesta.
Asetetaan räjähteet.
On toinenkin keino. Meidän on seurattava Fischeriä sinne.
- Aika ei riitä. - Alhaalla aikaa riittää.
Me löydämme hänet. Kun Arthurin musiikki soi, -
elvytä hänet defibrillaattorilla. Annamme hänelle oman potkunsa alhaalla.
Vie hänet tuonne. Kun musiikki loppuu, -
räjäytät sairaalan, ja kaikki menevät potkun avulla ylös.
Kannattaa yrittää, jos Saito voi pidätellä vartijoita, kun asetan räjähteet.
Saito ei selviä.
Cobb, meidän on yritettävä.
Jos ette ole palanneet ennen potkua, lähden ilman teitä.
Hän on oikeassa.
Voinko luottaa, että teet, mitä täytyy? Mal on siellä.
- Löydän Malin. Fischer on hänellä. - Mistä tiedät?
Mal haluaa, että lähden hänen peräänsä.
Hän haluaa minut sinne luokseen.
Oletko kunnossa?
- Tämäkö on maailmanne? - Oli.
Mal on täällä.
Tule.
Saito. Teidän on huolehdittava Fischeristä, kun asetan räjähteitä.
Turisteille ei ole tilaa.
Olkaa varovainen.
Rakensitteko tämän kaiken? Uskomatonta.
Rakensimme vuosien ajan.
Aloitimme muistoista.
Tännepäin.
Tämä oli naapurustoamme. Paikkoja menneisyydestämme.
Tuo oli ensimmäinen asuntomme. Sitten muutimme tuohon.
Kun Mal tuli raskaaksi, muutimme tuohon.
Rakensitteko tämän kaiken muistista?
Kuten kerroin, aikaa oli paljon.
Mikä tuo on?
- Malin lapsuudenkoti. - Onko hän siellä?
Ei. Tule.
Halusimme asua omakotitalossa, mutta rakastamme tällaisia.
Oikeassa maailmassa pitäisi valita toinen, muttei täällä.
- Kuinka tuomme Fischerin takaisin? - Täytyy keksiä jonkinlainen potku.
Mikä?
Minä improvisoin. Sinun pitäisi tietää minusta jotakin -
sekä istutuksesta.
Idea on kuin virus. Sitkeä.
Erittäin tarttuva. Pieni idean alkukin voi kasvaa.
Ne voivat kasvaa määrittämään tai tuhoamaan ihmisen.
Kuten ajatus: "maailmasi ei ole todellinen".
Yksinkertainen ajatus, joka muuttaa kaiken.
Olet varma maailmastasi ja siitä, mikä on todellista.
Luuletko, että Cobb on varma siitä, mikä on todellista?
Vai onko hänkin kadottanut todellisuuden, kuten minä olin kadottanut omani?
Tiedän, mikä on todellista, Mal.
Eikö hiipiviä epäilyjä?
Eikö olosi ole vainottu -
nimettömien yhtiöiden ja poliisivoimien jahtaamana?
Aivan kuin heijastukset vainoavat uneksijaa.
Myönnä se.
Et usko enää yhteen todellisuuteen.
Valitse olla täällä.
Valitse minut.
Minun on palattava lastemme luo, koska jätit heidät.
- Jätit meidät. - Olet väärässä.
- En ole. - Olet hämmentynyt.
Lapsemme ovat täällä.
Haluaisit nähdä heidän kasvonsa taas.
Niin haluaisin, mutta näen ne ylhäällä.
Ylhäälläkö?
Kuuntele itseäsi. Nämä ovat lapsemme.
Katso. James, Phillipa?
Pyydän, Mal. Lapseni eivät ole tuossa.
- Hoet sitä itsellesi, muttet usko sitä. - Tiedän sen.
Mitä jos olet väärässä ja minä olenkin se todellinen?
Hoet itsellesi, mitä tiedät, -
mutta mitä sinä uskot?
Mitä tunnet?
Syyllisyyttä.
Tunnen syyllisyyttä, Mal.
Mitä ikinä teenkään, miten toivoton tai hämmentynyt olen, -
se syyllisyys muistuttaa aina totuudesta.
Mistä totuudesta?
Ajatus, joka sai sinut epäilemään maailmaasi, tuli minulta.
Asetitko sen mieleeni?
Mistä hän puhuu?
Tiesin, että istutus oli mahdollinen, koska tein sen ensin hänelle.
- Tein sen vaimolleni. - Miksi?
Olimme unohtuneet tänne. Meidän täytyi päästä pois.
Mal ei hyväksynyt totuutta.
Hän oli lukinnut jotakin syvälle sisimpäänsä.
Totuuden, jonka hän oli tiennyt ja päättänyt sittemmin unohtaa.
Hän ei päässyt vapaaksi.
Aloin etsiä sitä.
Kolusin hänen mielensä sopukat ja löysin sen salaisen paikan.
Murtauduin ja istutin sinne ajatuksen.
Yksinkertainen ajatus, joka muuttaisi kaiken.
Se, ettei hän elänyt todellisuudessa.
Että kuolema oli ainut pakotie.
Odotat junaa.
Junaa, joka vie sinut kauas pois.
Tiedät, minne toivot junan vievän.
Et kuitenkaan voi olla varma määränpäästä. Mutta se ei haittaa.
- Miksi? - Koska olemme yhdessä!
En osannut arvata, -
että heräämisen jälkeenkin ajatus kasvaisi hänessä kuin syöpä.
Todellisuuteen palattuasi -
uskoit yhä, että maailmasi ei ollut todellinen.
Että kuolema oli ainut pakotie.
- Myrkytitkö mieleni? - Yritin pelastaa sinut.
Sinä petit minut.
Voit silti hyvittää kaiken ja pitää lupauksesi.
Voimme vielä olla yhdessä tässä rakentamassamme maailmassa.
Cobb, meidän täytyy etsiä Fischer.
- Ette saa häntä. - Päästätkö hänet, jos jään tänne?
Mitä sinä puhut?
Hän on parvella.
- Katso, elääkö hän. - Et voi tehdä näin.
Tarkista se nyt.
Hän on täällä, mutta sinun täytyy lähteä myös!
- Vie Fischer mukanasi pois. - Et voi jäädä hänen luokseen.
En jääkään. Saito on kuollut, joten hän on jossakin täällä.
Minun on löydettävä hänet.
En voi jäädä Malin luokse, koska häntä ei ole olemassa.
Olen ainut asia, johon enää uskot.
Toivon...
Toivon sitä yli kaiken.
En osaa kuvitella sinua kaikessa moninaisuudessasi, -
täydellisyyksiäsi ja epätäydellisyyksiäsi.
- Oletko kunnossa? - Katso nyt itseäsi.
Olet pelkkä varjo oikeasta vaimostani.
Tein sinusta niin aidon kuin mahdollista, -
mutta valitettavasti se ei riitä.
Tuntuuko tämä todelliselta?
- Mitä sinä teet? - Improvisoin.
Älä!
Tuohon suuntaan.
Olin pett...
Olin pettynyt...
Tiedän, isä.
Olit pettynyt, koska minusta ei tullut kaltaistasi.
Ei, ei.
Olin pettynyt, -
koska yritit olla kaltaiseni.
Siinä oli potku! Hyppää nyt!
Älä hukkaa itseäsi! Tuo Saito takaisin!
Tuon kyllä!
- Muistatko, kun kosit minua? - Muistan.
Sanoit nähneesi unen, että vanhenisimme yhdessä.
Ja niin vanhenimmekin.
Etkö muista?
Kaipaan sinua sietämättömästi.
Meillä kuitenkin oli yhteinen aikamme.
Minun on päästettävä sinusta irti.
En voi muuta.
Olen pahoillani, Robert.
Isä tarkoitti testamentilla, että minun pitäisi olla oma herrani, -
enkä omistaisi elämääni hänelle.
Niin minä aion tehdä, Peter-setä.
- Mitä tapahtui? - Cobb jäi sinne.
- Malin luokseko? - Etsimään Saitoa.
Hän unohtuu sinne.
Hän pärjää kyllä.
Tulitteko tappamaan minut?
Odotan erästä henkilöä.
Henkilöä lähes unohdetusta unesta.
Cobb?
Mahdotonta. Olimme nuoria miehiä yhdessä.
Olen nyt vanhus.
Täynnä katumusta.
Odottaen yksin kuolemista.
Tulin luoksenne -
muistuttamaan teitä jostain.
Asiasta, jonka joskus tiesitte.
Että tämä maailma ei ole todellinen.
Tulitte vakuuttamaan minut, että noudattaisin sopimustamme.
Ottamaan uskonloikan.
Palaa todellisuuteen, -
jotta voimme olla taas nuoria miehiä.
Palaa kanssani todellisuuteen.
Palaa nyt.
Saisiko olla lämmin pyyhe?
Laskeudumme Los Angelesiin parinkymmenen minuutin päästä.
Tarvitsetteko maahantulolomakkeen?
- Kiitos. - Lämmin pyyhe teille?
- Ei. - Tarvitsetteko maahantulolomakkeen?
- Tervetuloa kotiin, herra Cobb. - Kiitos.
Tervetuloa. Tätä tietä.
James! Phillipa!
Katsokaa, kuka saapui.
- Hei, kaverit! - Isä!
Miten teillä menee?
Anna palautetta teksteistä osoitteessa: WWW.DIVXFINLAND.ORG