Zrcadlo ti zírá do tváře
a říká: ''Brouku, to nepůjde!''
Modlíš se a nedáš na to.
Zpíváš a setřeseš tu bolest.
Tanči!
Mambo!
Tanči! Tanči! Tanči!
Mambo!
-Mambo! -Slečno Violo.
Mambo!
To je nehorázné!
Co si o sobě myslí?
Kde je Noe? Vymyká se to z rukou.
Jdi!
Memphisi. To je tvůj Mambo.
-Mambo? -Mambo?
Jo, jo, jsem Mambo!
Jo, jasně. Křičí: ''Mambo! ''
Boogie!
Podívej, Noe, co vidíš!
Od začátku to bylo špatné znamení a teď tady máme povstání.
A dost! Dost!
Dost, přestaňte konečně bláznit!
Dost! Přestaňte!
Trochu se ovládejte, prosím vás.
Vnesl jsi neskutečný chaos, nepořádek a zmatek přímo do naší společnosti.
Copak ses pomátl?
-Jenom se bavíme. -Neškodná zábava.
''Neškodná''? Toto nepatřičné chování na nás seslalo jenom bídu a zmar!
Promiň, Brůčo. Můžeš mluvit tak, abych ti rozuměl?
Myslí si, že za to, že máme málo potravy, můžu já.
Copak nechápete, že můžeme přežít jedině,
když budeme žít v harmonii?
Když jsi nás se svými pochybnými přáteli svedl na scestí,
urazils Nejvyššího.
Proto upustil od své štědrosti.
-Řídí roční období. -Dává, ale může také brát.
Počkat, přece nemohl přivolat hlad.
Jestli to nezpůsobilo tvoje pohanské rouhání, tak co tedy?
Je za tím něco jiného.
Za ledovými pláněmi působí mocné síly, které nechápeme.
-Záhada. -Obrovská záhada.
-Mystické bytosti. -Jo, vetřelci.
-Je cvok. -Ne, vetřelci.
-Slyšel jsem, že jsou chytří. -Zešílel.
Ne. Možná jsou chytřejší než my všichni. Kdo ví?
Odehnal ryby a teď si vymyslel takový blábol!
-Hele, něco vám povím. -Nesahej na mě, ty zlosyne.
-Hej, co, co to. -Jak to tak bývá,
odlišnost nás rozdělí a to nás svede do záhuby.
-Takže, Mambo Happy Feet musí odejít. -Správně.
Nehni se ani o krok, synu.
Máš stejné právo tady být jako každý z těch hloupých starých bláznů.
Normo Jean? Zařídím to.
Tati?
Mambo, musíš se vzdát svých přátel.
Máš podivné nápady a chováš se nemožně.
-Memphisi. -Když se budeme oddaně
a upřímně kát, ryby se vrátí.
-Ale, tati. -Poslyš. Taky jsem se provinil.
Byl jsem lehkomyslný a teď na to doplácíme.
Co s tím má společného Mambo?
-Proto je takový, jaký je. -Co je na něm špatného?
-Přiznej si, že náš syn není normální. -To není pravda, slyšíš?
-Věř mi, vím to. -Jak tohle můžeš říct?
Když byl ještě ve vajíčku, tak mi upadl.
Memphisi!
Mambo.
Ty můj malý chudáčku.
Ale mami, já jsem v pohodě.
-Ne, nejsi, hochu. -Správně.
Už kvůli nám musíš jednou provždy přestat s tím hopsáním.
Tvůj otec mluví moudře. Mysli na jeho trpící srdce a kaj se.
Ale to nedává žádný smysl.
Pak nám tvoje drzost nedává na vybranou.
Počkejte.
Prosím, synku, zvládneš to. Není to těžké.
Nechtěj, abych se změnil. Nemůžu.
A tím, moji bratři, jsme skončili.
Hned odejdi!
Ne, mami, to nic. To je dobrý.
Víš, něco ti povím.
Až zjistím, kam se poděly ty ryby,
vrátím se.
Nechte mě projít. Pusťte mě.
-Mambo, nikam neodcházej! -Nech ho jít.
-Glórie. -Ne, tati, to není fér.
Glórie, poslechni otce.
Mí rodiče ho vždycky sráželi
Sráželi, sráželi
Říkali, že pochází ze špatné čtvrti
Pochází ze špatné čtvrti
Říkali mi, že je darebák
Darebák
-Ale já věděl, že je smutný -Tak smutný
Nikdy na něj nezapomenu, byl vůdcem party
Zpíváme na počest našeho opravdového přítele, Mamba.
Jste národ mini-pidi, pikolini, trpasličích pidižvíků, ubožáků. Fuj!
Společně vše překonáme.
Věříme svým zásadám.
Věříme.
Dej si pozor, pozor!
Dej
pozor, pozor!
Nic si z toho nedělej. Táta mi taky říkal, že jsem nemožnej břídil.
A kam jsem to dotáhl.
Tos ho povzbudil.
Bude v pohodě. Stačí, když zjistí, kam se poděly ty ryby.
-Ale jak to udělá? -Něco vymyslí.
-Vetřelci. -Co?
-Promluvím s těmi vetřelci. -A kde je chceš najít?
-Lovelace. -Nemá tě rád.
Nevadí. Třeba se nade mnou slituje.
-Jak to chceš udělat? -Vymyslíš krutý trest?
-Budeš ho pomalu mučit? -Budeš ho rychle mučit?
-Budeš zpívat? -Ne!
-Ledy praskají. -Lavina!
Jo, jasně. Díky.
Lovelaci. Haló!
Lovelaci!
Lovelaci.
Lovelaci?
Nejdeme nevhod?
Vím, že nemáme domluvenou schůzku, ale. . .
Jednu otázku a chci přímou odpověď.
Kde najdu mystické bytosti?
Proč nemluví?
Lovelaci, děje se něco?
-Je posedlý ďáblem. -Má záchvat! Má záchvat!
Otevřete mu zobák. Chyťte mu jazyk.
Ne, ne, dusí se! Ta věc kolem krku je moc těsná.
-Jasně, proč jsi to neřekl hned? -Na tři.
Ne! Přestaňte! Ne! Amigos! Amigos!
-Co? -Ubližujete mu.
Je to lepší?
Lovelaci, jak se ti ta věc dostala na krk?
-Darovaly mu ji. . . -Mystické bytosti.
-Co, nebylo to tak? -Ne.
Neví, co mluví.
Plaval jsi a omotalo se ti to kolem krku?
To určitě ne. Je guru.
Lovelaci, potkals vůbec někdy mystickou bytost?
Osobně?
Ne.
Já to věděl! Je to lež.
Ale tohle někomu patří.
A když je najdeme, určitě ti to sundají.
Ukážeš mi, kdes to našel. Jistě nám pomůžou. Nám oběma.
Dvě slova, tři slabiky.
Ty umřeš?
Ne, ne, počkej. Minulý, tvůj minulý život.
Máš větry?
Ajajaj. Myslí si, že je rypouš sloní.
Ne, ne, ne. Jděte přes hory.
-Jděte přes hory. -Do Země rypoušů sloních?
-Za Zemi rypoušů sloních! -Za Zemi rypoušů sloních!
-Počkat. -Co?
Něco slyším.
-Taky něco slyším. -Jo?
-Vítr nese něžný hlásek. -Mambo!
-''Mambo''? -Mambo.
-Tiše. -Mambo Happy Feete!
-Glórie? -Glórie.
Glórie.
Pronásleduje tě. Je do tebe blázen.
Nemůžu uvěřit, že jsi to ty!
To víš, že jsem to já.
Co tady děláš?
Všechna láska na světě se nemohla vytratit
Všichni, kdo potřebují lásku, se nemůžou mýlit
-To je sen. -Tak, kudy se vydáme?
Ne, ne, ne. Když půjdeš se mnou, možná se nevrátíš domů.
To nevadí.
Glórie, ty jsi tam spokojená. Já ne. Tedy, my ne. Tam ne. . .
Jak bychom ochránili vajíčko? Pokud bychom nějaké měli.
Nepotřebuju vajíčko, abych byla šťastná.
No, to říkáš teď, ale co potom, až ho budou mít všechny tvé kamarádky?
Budu mít tebe.
Teď jí navždy zaslíbí svou duši.
-Glórie. -A je to tady.
Jsem, jsem podivný patron. A potřebuju cítit svobodu.
To není tvoje vina, ale moje.
Nejsem ještě připravený na vážný vztah.
Je mi to jasné, chce ji odradit.
Ať řekneš, nebo uděláš cokoli, zůstanu s tebou.
Ale jdi. Copak ty nemáš radost, že jsem tady?
-Teď ho zahnala do kouta. -Vidíš, a v tom je tvůj problém.
Myslíš, že jsi neodolatelná.
Teď to přepískl, to muselo bolet.
-Prosím? -Glórie je tak krásná, tak nadaná.
Co?
Jen proto, že vyzpíváš pár not?
Máš něco proti tomu, jak zpívám?
No, zpíváš docela hezky.
-Hezky? -Někomu se to líbí. . .
-Na můj vkus je to moc přeslazený. -Cože?
Povrchní, načančaný, levný.
-Levný? -Přesně.
To říkáš ty, který si myslí, že poskakovat na místě je naprosto normální?
Jako nějakej idiot?
Jsi paličatý, natvrdlý, uhopsaný cvok!
Vrátila mu to.
Amigo, udělal jsi moc dobře.
Bez tebe jí bude mnohem líp.
Najde si správnýho, hodnýho, spolehlivýho kluka, kterej ji utěší
a bude ji opravdu milovat a bude s ní mít hodně dětí.
-Ramone. -A ona bude stárnout a stárnout. . .
Ramone! Trápí se. Moc se trápí.
Poslyš, nedus to v sobě nebo vybouchneš. Musíš to ze sebe dostat.
Vypovídej se. Vypovídej se.
Teď se na chvilku otočte.
Když ho teď opustí
Kus jeho duše odejde s ní
Ne, lásko, prosím neodcházej
Prosím vás.
Nezpívejte.
A ona na to: ''Dost, je mi z tebe zle! ''
Tak jsem radši mlčel, byl jsem až mrzutý, a víte, s čím přišla?
''Proč se se mnou nebavíš? Vypovídej se! ''
-Ramone, nech toho! -Jo, přestaň. Kašli na to.
Kašli na to.
-Nikdy jsem nepoznal opravdovou lásku. -Obejmi ho. Obejmi ho.
-Vypovídej se! -A jdeme.
-Vypovídej se! -Já vím. Kašli na to.
-Můžeš ještě, Lovelaci? -Jo.
-Co to cítím? -Já to nebyl.
Chlupáči, kde vězíš? Pohni.
A, ti rypouši sloní, ti nežerou tučňáky, že ne?
Nevím. Doufám, že jsou býložravci.
-Co? -No, že baští řasy.
Jdem na to, Lovelaci.
Skáčem. Můžem?
-Skočíme. -Tak, jdeme na to. Můžem?
Dokážu to. Dokážu to. Napálím se.
Podívej na to? Na co?
Doufám, že jste zabloudili. Vstup na cizí pozemek je trestný.
-Jenom tudy procházíme. -Jasně, jdeme s ním.
Snad nemáte namířeno za ty vzdálené hory
a přes Bouřlivou zemi?
Jestli se tak jde na Zakázané pobřeží, jo.
Fakt?
To se asi potkáte tváří v tvář s ničiteli.
S vetřelci ničiteli?
Správně. Podříznou vás, hned jak vás spatří.
Zničí všechno živé, co jim přijde do cesty.
Můžou zabíjet i ryby?
Všechno, co je živé.
Jsou krutí, krutí.
I kdybys byl obrovská velryba,
vytáhnou tě ubožáka mrtvého na břeh,
rozříznou, zpracují a udělají z tebe žvanec.
Jeden den jsi obrovská velryba
a za chvíli
žvanec.
Musíme je zastavit.
Jak to chceš udělat?
Promluvím s nimi.
Třeba se slitujou.
Paráda.
Až ti ten mazaný fígl vyjde, dej nám určitě vědět, jo?
Pojď, Lovelaci, jdeme.
Sbohem, Lovelaci.
Jdeš na smrt.
Ne, ne!
To je děs!
Pojďte, kluci. Dokážeme to!
No tak, vydržte. Pohněte, kluci.
Slyšíte to?
Nic neslyším.
-Nikdo nefuní. Nikdo nesípe. -Kde je Lovelace?
Jen statečný tučňák se vzdálí a odejde v klidu zemřít.
Myslíte, že se odebral na onen svět?
Ne, ne. Asi se odebral tudy.
Pojďte, jdeme.
Lovelaci!
Haló!
Je tam někdo?
-Ne, ne, nekřič. -Ať o nás nikdo neví.
Ty stopy se mi nelíbí.
-Tady odpočíval. -Ležel na břiše!
-Potom šel tudy, podívejte. -Nechtějte vědět, co dělal tady.
-A taky tady. -Tady je.
-Máš pravdu. Lovelaci! -Lovelaci!
-Konečně. -Jsme tady.
-Není ti nic? -Vydrž, kamaráde.
Co je to?
Podívejte, kolik jich tady je.
Vydrž, Lovelaci. Určitě tady někde jsou.
-Proč by to tady nechávali? -Nevím.
Hele!
-Řekni, že jdeme v míru. -Jdeme v míru!
-Lovelaci. -Lovelaci.
Lovelaci, jsme tady!
-Kamaráde, no tak. -Vydrž, kamaráde.
-To nevypadá dobře. -Hlavně klid.
-Hlavně klid! -To není dobrý.
-Proboha, co se to děje! -Pryč, pryč, pryč!
Ne, ne, ne!
-Jo, hrají si s náma. -Hrají si s předkrmem!
Umřeme!
Ať se děje cokoli, neskákejte do vody.
Neskákejte do vody. Neskákejte do vody.
Do vody ne, Lovelaci!
Lovelaci, vydrž!
Vydrž, vydrž!
Dej pryč ten hnusnej čumák!
Bacha, bacha. Ne!
Do vody ne!
Mambo!
-Hrají ptákminton? -Ne, to je šou! Před večeří!
Lovelaci!
Sláva!
Lovelaci!
-Pomoc! -Lovelaci, mám tě!
Díky, bratře. Děkuju.
Nebojím se. Nebojím se!
Můj milý bratře, díky, díky, díky, díky.
-Honem, honem! -Jo, Lovelaci, jsi hvězda!
A dost!
Dnes máte velice špatný den!
Zahráváte si s Lovelacem!
-A s mým kamarádem Mambem! -Nandej jim to!
Ustupte, démoni! Adios!
Správně!
Plavte rychle za maminkou!
-Jak to dokázal? -Nechtějte, abych šel do vody!
Najdu si vaše syny a dcery!
Uhranu vás.
Je jich spousta.
Určitě ovládnou svět.
To budou oni.
-Jestli jo, tak je to zlý. -Ani neví, že existujeme.
Něco ti povím.
To je konec cesty. Konec.
Udělal jsi všechno, co bylo v silách tučňáka.
-Našel jsi vetřelce. -Dosvědčíme ti to.
Povíme celému národu a Brůčovi, že se v tobě spletli.
Pojďte, půjdeme domů. Hned teď.
Hned.
-Můžu vás o něco poprosit? -Jasně.
-O co jako? -Postaráte se mi o Glórii?
-A o mámu? -Co?
Tátovi vyřiďte,
že jsem se snažil.
Dobře, ale o čem to mluvíš?
Zabráním jim, aby nám kradli ryby.
Jak to chceš udělat, Mambo?
Adios, amigos!
Aj dios mio, on skočil.
Je to možné?
Co povíme jeho mámě, že nás zavedl až sem, aby se zabil?
Ne, nezabil se. Podívejte.
To je teda blázen!
První tučňák, který lítá jako pták.
Jak je dlouhý tak je odvážný.
To tedy ano. Víc než ostatní.
To jsem já, Lovelace,
dříve známý též jako guru!
Budu o tobě vyprávět ostatním, Happy Feete,
ještě dlouho, dlouho po tvé smrti!
Hej! Hej!
Rozlícen jejich lhostejností,
pronásledoval je ještě dlouho potom, co mu zmizeli z dohledu.
Troufnul si dál, než by se kterýkoli z nás odvážil,
až uhasla naděje na návrat.
Zmítán silnými proudy,
byl unášen přes nekonečný oceán
do neznámých končin.
Promiň. Kde to vlastně jsem?
Jsi v nebi. V nebi tučňáků.
Je to blízko Země tučňáků královských?
Záleží jen na tvé fantazii.
Zkus radši vodu. Je opravdová.
Slyšel jsem, když konečně uviděl vetřelce zblízka,
byli přesně takoví, jak je chaluha popsala.
Promiňte, proč nám berete ryby?
Velcí, oškliví tučňáci bez peří a bez zobáku na tlustých tvářích.
Ptám se, proč nám berete ryby?
Ne! Ne, počkejte!
No tohle.
Ahoj. Zdravím vás ze Země tučňáků. Dobrý den.
Proč nám berete ryby?
Jistě to neděláte schválně, ale působíte nám tím strašné utrpení.
Copak nemluvím dost jasně? Mluvím jako každý tučňák.
Tučňák! Nerozumíte? Kradete nám ryby.
Prosím, prosím vás, odpovězte mi!
Pochopte, kradete nám RYBY. . .
Po třech dnech přišel o hlas.
A po třech měsících
přišel téměř o rozum.
Tak jsi ty ryby našel?
Mami?
-Ahoj, chlapče. -Mami!
Chlupáči, ať se stane cokoli, vždycky jsme na tvé straně.
Že se vrátíš brzy, že jo?
Nechte ho. Ať se nají.
Klidně jez. Nás si nevšímej.
Ale tady je dost pro všechny.
To je dobrý, chlapče. Počkáme.
Ne, ne, mami!
Tady, tady je jich spousta!
Mami!
Páni! To je neuvěřitelné. Kde jsou děti?
Hej! Ahoj!
-Není to ten praštěný tanečník? -Asi jo.
-Jak se to jmenoval? -Myslela jsem, že je mrtvý.
-Asi ne. -Je to on.
Všichni poslouchejte! Mám velkou novinu!
Už vím, kdo bere ty ryby!
-Jo, vybrali mu mozek. -Vetřelci.
-Spojil jsem se s nimi. -Ten magor se vrátil.
Ti vetřelci nám berou ryby.
Skočte pro Noa a radu starších.
Mambo, ahoj.
Glórie.
To je zvláštní, že tě zase vidím.
Jo.
-Děje se něco, Glórie? -Pamatuješ na Seymoura?
Jo. Ahoj, Seymoure.
Ahoj.
Tak, který je tvůj?
Všichni.
To je naše pěvecká třída. On učí rokenrol a já blůz.
-Takže, ty nejsi. . . -Ještě jsem neslyšela tu pravou písničku.
To je skvělý! Já, myslel jsem, že. . .
Zjistil jsem, kdo nám bere ryby.
Jsou velcí a trochu oškliví, ale, Glórie,
kdybys viděla, co umí. A přijdou sem.
Opravdu?
Budou tady brzy. Myslím, že nám chtějí pomoct.
Chceš říct, že s nimi mluvíš?
No, nemluví jako my, ale asi se jim líbí tohle.
Děláš si srandu?
Zkusíme to všichni. Opravdu je to zaujalo.
A jak je to možné?
Co já vím, ale je to tak.
-Hej, to je ten hopsálek. -Ten magor.
To je přece. . .
-Chlupáč. -Dlouhán.
-Páni! -Jo, jo, jo!
Ty ses opovážil vrátit?
Říká, že našel vetřelce a ti že nám berou ryby.
Prý sem přijdou a všichni musíme dělat tohle.
Tak už dost, žádní vetřelci neexistují!
Mambo, otoč se.
Hrůza!
To je od nich?
Ale nebojte se. Díky tomu mě najdou, to je vše.
Dovedls je sem? Ohrozil jsi vlastní národ?
Počkej, říkal jsi přece, že žádní vetřelci nejsou.
No, nejsou. . .
Ale kdyby byli, jenom proradný hlupák by je dovedl až sem!
Oni musí přijít.
To oni nám berou ryby. Ale můžou s tím přestat.
Nikdo, jenom Nejvyšší Tučňák má tu moc dávat a brát.
Ale Nejvyšší Tučňák nás nijak neohrozil, to vetřelci.
Ten blázen se vrátil, aby se posmíval našemu utrpení.
Hladovíme a on chce, abychom ještě hopsali.
Tak co, budeme se držet tradic,
nebo budeme následovat nejapné nápady tančícího blázna?
Hele, jak to s těma nohama děláš?
Jo, ukaž nám to.
No, je to docela snadné.
Ne, ne!
Ne, přestaňte!
Správně.
Přestaňte! Neblázněte!
Nenechte se obalamutit tím bláznem!
Pozvedněte hlas, bratři!
A okamžitě vyžeňte tohoto tajtrlíka!
Ukažte, co umíte!
Umíte.
Jo, jo.
Jedem, jedem.
To je ono!
Ať se otřásá svět!
Když ostatní odejdou,
my zůstaneme!
Mambo!
Mami? Amigos.
-Ach, mami. -Chlapče.
-Můj zlatý chlapče. -Mami.
-Vrátil se. -Vypadáš úžasně.
-Chlupáči. -Čekali jsme na tebe.
-Jó! -Kde je táta?
Víš co? Radši ho ani nechtěj vidět.
-Táta je tak trochu. . . -Co?
Pojď, uvidíš.
Memphisi.
Tati?
Mambo?
Jsi to opravdu ty?
Ano, jsem tati.
Já myslel. . .
Tati?
Nebyl jediný den,
kdy bych se k tobě zachoval správně.
Tati.
Zatanči mu, táto.
Zatanči si s ním.
Odpusť mi.
Hudba mi už dávno nic neříká.
Ale kdepak.
Je to jak zpívání tělem.
Tak do toho. Dokážeme to.
Já nevím.
Nic na tom není, jedna noha střídá druhou.
To je ono.
Ano.
-Vidíš? -Je to prima.
Jo, Memphisi.
Táto.
Zatraceně!
Mami, mami, mami.
Myslím, že bys měl tančit.
Nejdřív tančil jeden a teď tisíce.
-Chtějí nám něco říct. -V čem je problém?
-Narušujeme jim potravní řetězec. -S tím musíme něco udělat.
-Zakážeme námořní rybolov. -Moc peněz, to nejde!
Proč bychom s tím měli něco dělat?
Jsou to jen ptáci na konci světa, kteří neumí lítat.
Nechci žít ve světě bez tučňáků!
Copak s tím uděláme?
Vyznačte tam zákaz rybolovu!
A láska nakonec
zvítězí.
Správně, tak to má být.
Jo! Jedem!
Pojď, zlato. Roztoč to.
NA PAMÁTKU IVANA BASTIANIČE 1 981 -2005
VĚNOVÁNO
NICKOVI ENRIGHTOVI MICHAELOVI JONSONOVI
ROBBYMU McNEILLYMU GREENOVI STEVEOVI IRWINOVI
Úprava: SDI Media Group
[CZECH]