V noci 21. září 1945...
...jsem zemřel.
Takovej špinavec!
Au! Dávejte pozor!
A jak je špinavej!
Zajímalo by mě, jestli je už mrtvý...
Co nevidět tu budou američtí vojáci.
Jestli tu najdou takhle někoho ležet, tak budeme mít pěknou ostudu.
Mami!
Kolikátého je?
Setsuko...
Už zase...
Co to je?
Nech to. Nech to být.
Měl bys to někam zahodit.
Tenhle už má taky namále
Jakmile začnou takhle koukat do prázdna, je s nimi konec.
Hrob světlušek
Hotaru no Haka
Režie: Isao Takahata
Toto je nekomerční překlad. Není určeno k prodeji!
Podle transkripce Miho Nishidy
s pomocí Masanori Konda
přeložil Unicorn a Yusaku,
korektury provedli
Pirát, Roger, Shinji.
Časování titulků
Sheng-Te Tsao, K. Hindall
www.manga.cz
titulky v. 2.5
Do krytu!
Všichni do krytu!
Kryt za požární stanicí...
...je při bombardování nejbezpečnější.
Je mi v tom horko!
Buď hodná holčička! Musíš to vydržet.
Tak, já už půjdu.
Pospěšte si a přijďte honem za mnou!
Setsuko, musíš poslouchat brášku.
Mami, přestaň. Už musíš jít!
Ano, ano.
Mami, vzala sis s sebou prášky?
Ano, ano. Mám je u sebe.
Nemám ráda kryty.
Nemluv hlouposti.
Ještě na tebe spadne bomba.
Pospěš! Na záda!
Moje panenka!
Kryjte se!
Seito!
Ne!
Bráško! Bráško! Bráško!
Bráško!
Sláva císaři!
Už se neboj. Tady jsme v bezpečí.
Kam šla maminka?
Šla do krytu za požární stanicí.
Říkala, že vydrží přímý zásah čtvrttunové bomby.
Nemusíš se ničeho bát.
Nejspíš šla do stanice Nihon Matsu.
Domlouvali jsme se, že se tam sejdeme.
Až si trochu odpočineme, tak tam půjdem.
Všechno v pořádku, Setsuko?
Ztratila jsem opánek.
Koupím ti nový, mnohem hezčí.
Já mám taky peníze!
Otevřeš mi to?
Ty jsi ale bohatá, Setsuko!
Tak tohle je ten déšť po náletech.
Teď je tu teda opravdu... Čisto.
Podívej, to je Kokaido.
Byli jsme tam na zo-sui, pamatuješ?
zo-sui: rýžové jídlo připomínající polévku
Náš dům také shořel?
Vypadá to tak.
Co budeme dělat?
Táta se za nás pomstí.
Mami!
MAMI!
Kdyby můj dům byl jediný, který by vydržel,
taky bych se nejspíš cítil všelijak.
Jsem rád, že ten náš prostě shořel.
To jsem rád, že jsi v pořádku.
U nás spadly dvě bomby.
Chtěla jsem s sebou vzít krávu, ale ona mě neposlechla.
Ne.
Tohle taky není tetička.
Seito, už to nevydržím!
Dobře.
Poslouchejte!
Všichni se shromážděte ve škole!
Všichni...
Co se děje?
Bolí mě oči.
Nesmíš si na ně sahat.
Ve škole ti je umyjí.
Kde je maminka?
Je ve škole.
Ve škole?
Pojď, půjdeme za ní.
Dobře.
Seito!
Seito, už jsi viděl svou matku?
Je zraněná. Honem, jdi se za ní podívat.
Já ji pohlídám.
To bylo hrozné, viď Setsuko? Neplakalas?
Ne.
Tvůj bráška musí něco vyřídit. Za chvíli bude zpátky.
Á, Seito, už jsme tě hledali.
Jsi v pořádku?
Máma je...?
Tudy.
Tohle je tvé matky.
Tudy.
Už konečně usnula.
Bylo by lepší, kdyby byla v nemocnici.
Poptám se, co se dá dělat.
Slyšel jsem, že nemocnice Kaisei v Nišinomě neshořela.
Máma má slabé srdce.
Mohl byste na to sehnat nějaké léky?
Zeptám se.
Za chvíli jsem zpátky.
Mami...
Viděl jsi ji?
Ano...
Je to opravdu neštěstí.
Mám žízeň.
Jestli chceš s něčím pomoct, stačí jen říct.
Vida
Donesu vám je.
Dej si tenhle prstýnek do peněženky.
Nesmíš ho ztratit.
Mamince není dobře.
Ale brzo se uzdraví, uvidíš.
Kde je?
V nemocnici v Nišinomě.
Takže dneska přespíme ve škole.
A zítra...
Vzpomínáš si na tetu v Nišinomě...
...co bydlí u toho jezírka?
Půjdeme za ní.
Dobře?
Jsme ve škole ve druhém patře.
Jsou tam všichni. Přijdete také?
Děkujeme. Přijdeme tam za chvíli.
Tak nezapomeň. Setsuko.
Chceš to sníst?
Chci jít za maminkou.
Zítra. Už je moc pozdě.
Koukej! Tohle mi jde!
Obvazy sundavat nemusíme.
Lepší se na ně takhle nekoukat.
V tomhle vedru...
Musíme začít používat auta.
Kde je teď tvoje sestra?
Zůstala u našich vzdálených příbuzných v Nišinomě.
Pro takový případ jsme s nimi byli domluveni.
To jsem opravdu rád.
Dobrá, ještě mám práci.
Mějte se.
Mami!
Kde je maminka?
Ještě jí není dobře?
Mm-mmm. Byla zraněna při náletu.
Vítej doma.
Jak je mamince?
Je v Kaiseiské nemocnici?
Ano.
Námořníci to mají dobré.
Při evakuacích můžou používat auta.
Náhradní peřiny máte v pokoji.
Děkuji.
Zajímalo by mě, jestli to maminka ještě potřebuje.
Dala mi to?
Je důležitý, tak si s tím nehraj.
Máma je...
Až jí bude trochu líp, půjdeme se za ní podívat. Dobře?
Dobře.
Už je pozdě. Dobrou noc.
Dobrou.
Sleď, sušené ryby...
...sušené sladké brambory, vajíčka...
...a nakládané kyselé švestky.
No ne! Není to máslo?
I v těchto těžkých časech mají někteří lidé všechno.
Lidé z armády si žijí v luxusu.
Tak co, Seito, byl jsi v nemocnici?
Chtěla bych si promluvit s matkou, jak to teď bude...
...a tak bych jí chtěla se Setsuko navštívit.
Ona nepřežila?
Umřela už ve škole.
Cože? Umřela?
Proč jsi mi to neřekl dřív?
Tak neuctivé dítě!
Nechtěl jsem, aby se o tom dozvěděla Setsuko.
Takže umřela?
Můj bože.
Musíš o tom hned napsat otci.
Bráško!
Dostala jsem nové opánky!
Ty máš ale štěstí, Setsuko.
Vítej zpátky.
Pro děti jsou teď těžké časy.
Děkuji mnohokrát.
Co to je za zvuk?
To je jedlá žába.
Nemusíš se bát.
Světluška!
Na, chyť ji.
Nesmíš takovou silou.
Co je to za smrad?
Nemělas ji rozmáčknout!
Teda, tady jich ale je.
Proč?
Jen tak.
"Áááá!"
Bonbón!
Bonbón! Bonbón!
Málem jsem ho spolkla!
Tak jsme zpátky.
To byla dlouhá procházka.
Poděkoval jsi paní?
Ano.
To vypadalo pěkně.
Seito, a co škola?
Neměl bys někam chodit?
No...
...gymnázium, kam jsem chodil, je rozbombardované.
A škola shořela...
...takže už mi nic jiného nezbývá.
Opravdu?
Napsal jsi ten dopis svému otci?
Napsal. A poslal doporučeně.
Kdy?
Hned jak jsem sem přišel...
...takže to už bude skoro deset dní.
To je zvláštní.
Ještě jsem nedostala žádnou odpověď.
Když si vezmeš nůžky, musíš je pak vrátit, Setsuko.
Jaké jsou zprávy?
Jde to pořád hůř a hůř.
Zbylé továrny musí pokrýt výrobu za ty,...
...které shořely během náletů.
Pořád jen opakují, že se musíme všemožně...
snažit zvýšit produkci pro chystanou válku na pevnině.
Tak to chodí...
Příděly jídla se stále snižují.
Je to těžké pro všechny...
...nejenom pro vojáky na frontě.
Sestra také pracuje pro vlast.
Musíš hodně jíst, abys byla silná.
Už zase!
Takže u vás dva umřeli?
To musí být těžké.
Byli tak mladí. Je to nespravedlivé.
Co se děje? Svědí tě vyrážka?
Je mi vedro! Nesnáším kryty!
Vydrž to.
Jsem tu, tak se nemusíš bát, ne?
Chceš jít k moři?
Ano! Ano! K moři!
Páni... Všude jsou teď políčka.
Co to dělají?
Dělají si sůl.
Příděly sójové omáčky a soli jsou malé.
Tak jsme tu. .
Asi to bude trochu studené.
Né! Zimmaaa!
Není to dobré na vyrážku?
Mmm.
Taková veliká vana!
Počkej!
Sežeru tě!
Co se mu stalo?
Spí.
Na to se nemusíš koukat.
Až bude trochu tepleji, můžeme plavat;
Naučím tě jak.
Když budeme plavat, budeme mít hlad!
"Když budeme plavat, budeme mít hlad!"
Seito!
Setsuko!
Pojďte sem.
Musíte být hladoví.
carupisu: sladký mléčný nápoj
Máte tu carupisu!
Ach, mami!
Nic se ti nestalo?
Je skvělé, že jsi přišla.
Jak se máš?
Dobře.
Všichni se o mě bojí.
Mám hlad.
Musíš to vydržet.
Pospěš si, za chvíli tu bude nálet.
Chce se mi spát.
Bráško, na záda!
Do krytu!
Co se týče kimon tvé matky,...
...říkám to nerada, ale pokud pro ně není jiné využití,...
...proč je nevyměníte za rýži?
Já sama musím čas od času...
...něco vyměnit za rýži.
Tohle bude myslím tak jeden toh rýže.
Jeden toh?!
Musíte mít víc jídla.
Musíš zesílit, aby ses mohl stát vojákem, víš?
Za taková kimona jeden toh?
Myslím, že matka by byla radši, než aby tu jen tak ležela.
Tak, já už půjdu.
To nemůžeš.
Á, Setsuko, ty jsi vzhůru?
To je maminky! To nemůžeš!
To je maminky! To nejde!
To nemůžeš! To je maminky!
To nejde! To je maminky!
Patří to mámě! To nesmíš!
To nemůžeš! To je maminčino!
Nééé! Nééé!
Setsuko!
Není to pěkná rýže?
Teď uvařím k jídlu loupanou rýži, Setsuko.
Tady, tahle je pro vás.
Bude loupaná rýže, Setsuko!
Tady máš.
Škoda že sestra s bratrem jsou ještě v práci,
a jídlo jim zatím vystydne.
Loupaná rýže je moc dobrá, ne?
Přidat!
Ano, ano.
Setsuko, ta loupaná rýže ti ale chutná, co?
Ano! Je moc dobrá!
Co se děje?
Nemám ráda zo-sui.
Ty nakládané švestky, co jsem přinesl...
Už nic nezbylo?
Švestky... Víš, že je to už dlouho, co došly.
Tady. Oběd pro tebe.
Děkuji.
Měj se pěkně.
Tak já už půjdu.
Dávej na sebe pozor!
Podívej, k obědu bude loupaná rýže,
tak to koukej sníst.
Nechte toho!
Pro lenochy, co tu zůstávají přes den, bude zo-sui i k obědu!
Proč by nemělo být pro ty, co pracují pro svou zem,...
...a pro ty, co tu celý den dřepí...
...stejné jídlo?
Seito. Už jsi dost starý.
Začni přemýšlet, jak bys mohl být užitečný.
Vy dva nepřinášíte žádnou rýži, ale chtěli byste jíst.
Tak to prostě nejde.
Člověk je nechá chvíli jíst loupanou rýži,
a hned začnou být takoví vybíraví.
Ale to je naše rýže.
Co to bylo?
Chcete tím říct, že vás šidím?
Taková drzost!
K čemu si mám brát na starost dva sirotky, když mi říkají takové věci?
Dobrá!
Od teď si budeme vařit jídla odděleně.
Aspoň nebudete mít žádné připomínky.
Seito...
Vždyť máš ještě příbuzné v Tokyu, ne?
Je tam přece někdo z rodiny tvé matky.
Proč jim někdy nenapíšeš?
Nišinoma může být každým dnem vybombardována.
Ale já neznám ani jejich adresu...
Tak, a jdeme domů!
Ano. Tatínek čeká doma, ne?
kaeru: žába nebo 'jít domů'
Žáby už kvákají, tak pojďme domů...
Promiň, musel jsem dlouho čekat.
Co se děje?
Mám hlad.
Mám žízeň.
Dobře.
Tady máš.
Nějaké bonbony na cucání.
Máma měla uloženo v bance sedm tisíc jenů.
Sedm tisíc jenů!
Když máme tak moc, tak bez problémů vystačíme.
Už si nemusíme dělat starosti.
Píšu dopis tátovi...
“Odepiš nám, Setsuko čeká”
Vy dva máte štěstí.
V těchhle časech, ať už dáte cokoliv...
...tyhle věci nekoupíte.
Není teď co prodávat a obchody nejdou.
Zvlášť železné věci - nedají se teď vůbec sehnat.
Vezmu si támhleten hřebínek...
Máte nějaké deštníky?
Deštníky nemám.
I když vlastně...
Déšť, déšť, padá, padá
Bráška přišel s deštníkem
Cupity cupity, kapity kap.
Lan Lan Lan
Déšť, déšť, padá, padá...
No, jak mi to jde?
Jup.
Opatrně s tím ohněm.
Ano.
Co se těm dvěma stalo?
Říkali, že si teď budou vařit sami pro sebe.
Opravdu? To je chvályhodné.
Přidat, prosím.
Mami, neřeklas náhodou zase něco hrubého?
No, ale... vůbec se neomluvili.
Odešli a nakoupili všechny ty nástroje.
Jako by chtěli něco naznačovat!
Už mám dost!
Bráško, to se nedělá!
To je v pořádku.
Už nemusíš sedět tak spořádaně.
Tady. Příděly pro dva.
Jenom tolik?
Ano. Další ž v červenci.
Já, já!
Sladké?
Je tu spousta chutí!
Grepy, jahody, melouny, mentolky.
Jsou tam úplně všechny, ne?
Setsuko, můžeš je všechny vypít.
Všechny jsem je vypila!
Teda, teda!
Šli spát a ani po sobě neuklidili.
Dělají si, co se jim zlíbí.
Začínají mi jít na nervy.
Už zase!
Mami! Mami!
Seito!
Sestra s bratrem tvrdě pracují pro naši zem,
tak jí sakra aspoň zkus utišit!
Stačí, že nás každou noc budí ty protivné
V takovémhle randálu se nedá spát!
Tísňový válečný poplach!
Nepřítel se blíží ze severu...
Seito, to už jdeš zase do krytu?
Neměl bys ve svém věku spíš pomáhat protipožární obraně?
Chci jít domů.
Nechci už být u tetičky.
Náš dům shořel. Nemůžeme jít domů.
Koi-Nobori: barevná vlajka ve tvaru kapra, vyvěšovaná na Den dětí
Ještě výš než je střecha, Koi-Nobori.
Velký koi je otec a...
Ano.
Ještě výš než je střecha, Koi-Nobori.
Velký koi je otec a...
Nechte toho!!
Za války dělat takovéhle věci!
A vina pak padne na mě.
Budu všem pro smích.
Co já všechno musím snášet!
I při náletech jsi k ničemu.
Pokud si tolik ceníš svůj život, tak můžeš v krytu rovnou bydlet!
Hele...
Co kdybychom tady bydleli?
Nikdo sem nebude chodit...
...a vypadá, že něco vydrží.
Můžeme si dělat, co budeme chtít.
To jako že bysme tady byli doma?
Jo.
Už se vám nebudeme vnucovat.
Stěhujeme se jinam.
Jinam?
A kam?
Zatím přesně nevím...
Dejte na sebe pozor.
Setsuko, sbohem.
Tady bude kuchyň!
A tady vchod!
A kde bude záchod?
To je jedno kde.
Budu chodit s tebou.
Děkuju.
Nech to tam někde ležet.
Mohl byste mi prodat ještě trochu sena?
A něco k rýži?
Jistě.
Ale moc toho nemám.
Sbíhají se mi sliny!
Jsem hladový!
Prý jsou jedlé... Kdybychom ji jen mohli chytit.
Žáby?
Slyšel jsem, že jsou dobré.
Setsuko, už toho nech a zalez si do sítě.
Co se děje?
Zapoměla jsem si kartáček na zuby.
To nevadí, když jednou vynecháš.
Hej, pokoušou tě komáři.
Měla bys být v síti.
Je taková tma. Bojím se.
Jdu se vyčůrat. Půjdeš taky?
Ano.
To jsou sebevražedné jednotky.
Opravdu?
Vypadají jako světlušky.
Máš pravdu.
Hele... Chceš chytat světlušky?
Pojď dovnitř.
A! Vidím tvůj obličej.
A já tvůj taky!
Vlásenka!
Tak do toho!
část básně popisující změnu ročních období
Světlušky svítí, za okny sněží...
Ještě než ses narodila, tak jsem jednou viděl slavnostní křest lodi.
Křest lodi?
Jo. Táta byl na přídi té lodi.
Byla tam celá kombinovaná flotila.
Nepřátelské lodi útočí!
Zajímalo by mě, kde táta bojuje.
Bráško, dusíš mě!
Co to děláš?
Dělám hrobeček.
Maminka je taky v hrobečku, že?
Teta to říkala.
Maminka taky umřela a je v hrobě.
Někdy za ní musíme zajít.
Možná si vzpomínáš... na ten hřbitov blízko Inofuki, ne?
Máma... je tam...
Máma...
Pod velkým kafrovým stromem...
Proč světlušky tak rychle umírají?
Co to má být? Někdo tady bydlí.
Zajímalo by mě, jestli vyhořeli?
Myslíš, že na nás vyleze nějaké strašidlo?
Kdy to...? To je houpačka!
A tamhle je hrob!
Co to je?
Odpočívej v pokoji!
Kdyby to tak bylo opravdové...
Setsuko!
Je tu napsáno Setsuko!
Podívej se na tohle! Suchá žába!
To je teda jídlo!
To by mě zajímalo, jestli Tatt-chan a Ken-chan...
také jí takovéhle věci, když utekli na venkov?
Uffff! Samé sojové boby!
To je horší, než naše rýžové polévky!
Duch!
Počkejte!
Počkejte!!
Vyměnili jsme všechna maminčina kimona za rýži
a už nic nemáme.
Dřív jsme si od vás kupovali hodně věcí.
Nemluvím o kimonech a penězích.
I když jsme farma, nemáme na rozdávání.
Nu, to je jedno. Nemáš nějaké příbuzné?
No... Nechci s nimi už nic mít.
Přesto je pro vás lepší jít zpátky do toho domu.
Navíc, všechno je teď na příděly.
Když budete žít mimo společnost, nemůžete jíst.
Omluvte se jim a požádejte je, aby vás opět přijali mezi sebe.
Promiňte. Zkusím se zeptat jinde.
Jsi syn námořníka, ne? Neztrácej naději.
Hej!
Je to v pořádku?
Sakra!
I když to jsou sojové boby...
...nesmíš být vybíravá.
Nevyrosteš, když nebudeš dost jíst!
Bráško?
Hmm?
Nějak mi je špatně od žaludku.
Nenachladila ses?
Už dlouho mám průjmy.
Ty parchante!!
Odpusťte mi!
Je mi to líto. Odpusťte mi!
Moje sestra je nemocná,
proto jsem jí chtěl udělat trochu bramborového vývaru!
Co to kecáš za nesmysly?
Krást ve válce potraviny je těžkej zločin!
Malej parchante! Tak pojď!
No tak, vstávej!
A co tohle? Vždyť jsi vytahal i nedozrálé brambory!
Ty jsi určitě ten zloděj, co tu krade na farmách!
Bráško!
Promiňte!
Už to víckrát neudělám!
Kdyby “Promiňte” stačilo, nepotřebovali bychom policii!
No tak, půjdeš?!
Bráško!
Mám opravdu nemocnou sestru!
Musím s ní být...!
Bráško!
Ano, rozumím.
A co se týče postihu, rozhodnu se, až si promluvím s pachatelem...
a pak připravím hlášení - takže už můžete jít.
Ale...!
Jestli jste ho už takhle zřídil, tak by vám to mělo stačit.
Násilí vůči nezletilému...
Četná zranění...
Nechám vás tu tedy vyřídit zbytek!
Slyšel jsem, že dnešní nálet přišel dost nečekaně.
Nemáš žízeň? Na dvoře je voda.
Setsuko...
Bráško!
Kde tě to bolí? To není dobře.
Zavoláme doktora a dostaneš injekci.
Setsuko...!
Bráško, potřebuju na záchod.
Můžeš to ještě chvilku vydržet?
Ano.
Vylez si na záda.
dětská říkanka
Bratříček šel do hor pro dříví.
Babička šla s ním...
Setsuko, večeře!
Dneska jsou ty dýně výborné!
Podívej. Není to jako fazolová pasta?
Nemám ráda fazole.
Co to povídáš?
Jestli nebudeš jíst, tatínek mi vyhubuje!
Tak, pomůžu ti. Honem do toho!
Pořádně jez, aby ses rychle uzdravila...
...a mohli jsme zase jít spolu k moři.
Zvládl jsem to, zvládl jsem to, hurá!
Tentokrát pro tebe budu mít něco opravdu dobrého k jídlu, Setsuko!
Bráško.
Říkáš, že tohle je upomínka na tvou matku?
Hlupáku!
Takový bezcenný tenký hadr?
Nedělej si ze mě blázny!
Setsuko...
Setsuko...?
Seito...
Vodu.
Nádech.
Výdech.
A její průjem se už několik dní nezastavil.
A ta vyrážka asi také není z horka.
A když ji myji slanou vodou, jenom jí to bolí.
Je to kolaps v důsledku podvýživy.
Kvůli tomu má i ty průjmy.
Dobře, další!
Nějaké léky nebo injekce...?
Nemám ráda injekce.
Prostě jí nějak pomozte, prosím.
Prosím.
Na to nejsou žádné léky...
Hlavně by měla dostat nějaké jídlo.
To je všechno, co se dá udělat.
Říkáte jídlo, ale...
Co máte za problém?
Kde mám sakra sehnat jídlo!!
Jsem tak hladový...
Co chceš jíst?
Tempuru...
a otsukuri...
a tokoro-ten.
A ještě?
Zmrzlinu...
A...
Chtěla bych zase bonbóny.
Bonbóny, hm?
Tak dobře!
Půjdu vybrat všechny naše úspory.
Až se vrátím, přinesu všechno co jsi chtěla.
Nic nechci.
Jen tady zůstaň, bráško.
Nechoď nikam.
Neodcházej.
Neodcházej, prosím.
Neboj se, Setsuko.
Jen vyberu peníze a koupím nějaké jídlo.
Potom se vrátím
a už s tebou zůstanu napořád.
Slibuju.
Tady, 3000 jenů.
Slyšel jsem, že se blíží tajfun.
I kdyby to byl kami-kaze...
Přijde až po naší kapitulaci. Nemá to smysl.
Jaká ironie!
Kapitulaci?
Chcete říct, že jsme prohráli?
Copak nic nevíš?
Opravdu jsme prohráli?
Japonsko?
Japonské impérium?
Bezpodmínečná kapitulace.
Co se stalo s naší flotilou?
Pryč, dávno pryč.
Ta šla už dávno ke dnu, nezbyla ani jedna loď.
Cože?!
Říkáte, že tátův křižník se také potopil?!
Proto jsme nikdy nedostali jedinou odpověď?!
Jak to mám vědět?!
Takový podivín!
Tati, jak jsi mohl...?
Mám takový hlad.
Tati...?
Táta také zemřel.
Táta také ...
Tati!
Setsuko, promiň, že jdu tak pozdě.
Uvařím ti rýžovou kaši.
Dolů...
Nahoru...
Zastavilo se.
Měl jsem štěstí, sehnal jsem rybu a vajíčka.
A ještě...
Setsuko! Co to cumláš!
To jsou hrací kuličky.
To nejsou bonbóny!
Dneska pro tebe mám něco mnohem lepšího.
Je to něco, co máš ráda.
Bráško...
Na, tady máš.
Co to je, Setsuko?
Jídlo.
okara: vedlejší produkt při výrobě tofu
Dám ti vařenou okaru.
Honem, jez.
Ty nebudeš jíst?
Setsuko...!
Podívej, meloun.
Není úžasný?
Ani jsem ho neukradl.
Na, tady máš.
Výborný.
Počkej chvilku.
Uvařím ti rýžovou kaši s vajíčkama.
Nechám ti ten meloun tady.
Dobře?
Seito...
Děkuju.
A poté už Setsuko své oči nikdy neotevřela.
Tady. Jeden pytel uhlí, speciální dodávka.
Jestli je to dítě, měl by sis požádat o obřadní
Když jí svlečeš a zapálíš oheň sójovými slupkami,
bude pěkně hořet.
Páni, to máme dneska krásně!
Vůbec se to tu nezměnilo!
Doma je vždycky nejlíp!
Taková doba...
Gramofon!
A ten výhled!
Honem domů!
Dalšího rána...
...jsem uložil zbytky Setsučiných kostí do plechovky, jako by to byly drahokamy.
Do úkrytu jsem se už nikdy nevrátil.
Bráško...
Už je pozdě, spi.
Dobře.
Režie: Isao Takahata
Není určeno k půjčování nebo prodeji.
www.manga.cz
(C) Studio Ghibli.