"Pohled' na Boží dílo.
Kdo může narovnat, co on zkřivil?" Kazatel 7,1 3.
"Budeme si zahrávat s matkou přírodou,
a myslím, že to tak příroda chce." Willard Gaylin.
Vítejte v Gattace.
Máte na svém pracovišti tak čisto.
-Neříká se to? -Zbožnost.
Kontroloval jsem váš letový plán. Ani jediná chyba na milion úhozů.
Fenomenální. Je dobře, že nás na Titan přivede někdo jako vy.
Schválil už výbor misi? Prý má být odložena.
Neposlouchejte, co se povídá. Za týden odlétáte.
Pokud jste byli pozváni na drogový test, hlaste se v laboratoři.
Jerome, ten se nestydí. Čurá na povel.
-Máte parádní vercajk. -To mi říkáte pokaždé.
Nemoc z povolání. Při svý práci jich vidím kvanta.
Ale ten váš je výjimečnej exemplář.
Proč mi rodiče nepořídili taky takovej?
ZPŮSOBILÝ MORROW, JEROME
Někdy mi to připomeňte.
Tak vy poletíte. Už za týden.
Dejte najevo aspoň trochu nadšení.
Radši až koncem týdne.
Blahopřeju, Jerome.
Děkuju.
Kolik startů se uskuteční za den? Tucet?
Někdy víc.
Jedině ty se díváš na všechny.
Jestli chceš předstírat, že ti to je jedno, nedívej se nahoru.
Nejvýznamnějších událost ze všech.
Jerome Morrow, navigátor 1 . třídy, odlétá
na roční misi na Titan, 1 4. měsíc Saturnu.
Vysoce prestižní úkol. Ovšem Jerome
ho měl zaručen už od narození.
Pro takovýto závazek splňuje všechny požadavky.
Unikátní genetický kvocient.
Na kariéře Jeroma Morrowa není nic pozoruhodného.
Až na to, že já nejsem Jerome Morrow.
Místem mého početí byla Riviera. Ne francouzská.
Detroitský model.
Už se to neříká.
Proč se má matka svěřila do rukou Božích,
a ne do péče genetika?
Kdysi stačilo mít 1 0 prstů. To dávno neplatí.
Mně bylo jen pár sekund, a už znali čas i příčinu mé smrti.
Neurologické potíže, pravděpodobnost 60% .
Maniodeprese, pravděpodobnost 42% .
Lehká mozková dysfunkce, 89% , Srdeční choroby...
...pravděpodobnost 99% . Předpoklad předčasného úmrtí.
-Jméno na rodný list? -Anton.
Ne. Vincent Anton.
To je pěkné jméno.
Vím, že něco dokáže. Ty něco dokážeš.
Považovali mě za chronicky nemocného, a já jsem tomu věřil.
Odřené koleno i rýma znamenaly smrtelné nebezpečí.
Pojistné to nepokryje. Co kdyby upadl...
-Ale bylo mi řečeno, že... -Nemohu pro vás nic udělat.
Jako většina tehdejších rodičů chtěli, aby další dítě
bylo počato způsobem, který se nyní považoval za přirozený.
Vajíčka, která jsme vám odebrali,
byla oplodněna Antoniovým spermatem.
Po vyhodnocení máme dva zdravé chlapce a dvě velmi zdravé dívky.
Bez dispozice k jakýmkoli dědičným chorobám.
Vybereme nejvhodnějšího kandidáta.
Jaké pohlaví si přejete? Přemýšleli jste o tom?
Chtěli bychom, aby Vincent měl bratra, se kterým by si mohl hrát.
-Ale jistě. Ahoj, Vincente. -Ahoj.
Přáli jste si hnědé oči, tmavé vlasy a světlou pleť.
Vyloučil jsem všechny potenciální vady:
Předčasnou holohlavost, sklon k alkoholismu, násilí, obezitě.
Nechtěli jsme... Nemoci ano, ale...
Nemohli bychom ponechat pár věcí náhodě?
Dopřejte svému dítěti dobrý start. Nedokonalého je v nás už tak dost.
Vaše dítě nepotřebuje žádnou další zátěž. A stále jste to vy.
To nejlepší z vás.
Ani při jednom z tisíce přirozených početí toho nedosáhnete.
Tak přišel na svět Anton.
Syn hodný otcova jména.
-Jsem na tebe pyšná. -Vidělas, o kolik vyrostl?
Při hře na pokrevní bratry
jsem už věděl, že mám v žilách jinou krev.
A potřeboval bych mnohem víc než kapku, abych to někam dotáhl.
Hrávali jsme na "sketu". Když se rodiče nedívali,
plavali jsme co nejdál a sketa byl ten, kdo se první vrátil.
Poplav, ty zbabělče!
Vždycky jsem to byl já.
Anton byl lepší plavec a nemohl prohrát.
300 milionů, 350 milionů, 400 milionů.
Snad za to mohla láska k jiným planetám, neb nenávist k té naší,
ale odjakživa jsem snil o cestě do vesmíru.
750 milionů, 800 milionů, 850 milionů.
Kolik je na světě astronautů? Já bych mohl být astronautem.
Nejez ji. To je Pluto.
Můj cíl se v průběhu času příliš nezměnil.
-Vincente. -K nelibosti rodičů.
Vincente.
Uvažuj reálně. S tím tvým srdcem...
-Třeba mám srdce v pořádku. -Je to šance 1 :1 00.
-Já to beru. -Ale oni ne.
Poslyš, proboha, musíš pochopit jednu věc.
V kosmické lodi můžeš leda tak uklízet.
Měl pravdu. V dotazníku jsem mohl lhát,
ale mé buňky mě prozradily.
Proč investovat do mého výcviku,
když měli 1 000 žadatelů s mnohem čistším profilem?
Je to ovšem ilegální diskriminace. Říká se jí "genismus".
Zákony ale nikdo nebere vážně.
Když něco zatajíte, odeberou vzorek z kliky u dveří
nebo po podání ruky. Dokonce i ze slin na obálce.
Legální test na přítomnost drog se může změnit
v ilegální nahlédnutí do vaší budoucnosti ve firmě.
Určitě to chceš? Víš dobře, že prohraješ.
Bylo to naposledy, co jsme spolu plavali. Daleko na širé moře.
Věděli jsme, že jedno tempo k obzoru znamená tempo zpátky.
Něco se ale změnilo. Jakmile se mi Anton pokusil uplavat,
hned jsem ho dohnal.
A nakonec se stalo nemožné.
Vincente!
Jednou v životě nebyl Anton tak silný, jak si myslel,
a já nebyl tak slabý. Od této chvíle bylo možné všechno.
Jako jiní v mé situaci jsem se neustále harcoval za prací.
Musel jsem umýt polovinu toalet v celém státě.
Patřil jsem ke spodině, nikoli kvůli postavení nebo barvě kůže.
Vítejte v Gattace, pánové.
Dnes se diskriminuje vědecky.
Tamhle je nářadí. Začněte tady a umyjte to až dozadu.
Chci vidět na podlaze svůj úsměv.
Sníme o vesmírném prostoru, Veličenstvo?
Pojd' se mnou.
Nejdřív umyj tenhle prostor.
Můj cíl nebyl nikdy vzdálenější, i když jsem stál přímo u něho.
-To sklo nemyj moc důkladně. -Proč?
Mohl bys fantazírovat.
Ale přes čisté sklo mě líp uvidíte, až budu na druhé straně.
ASTRONAVlGACE
Věděl jsem, že se jen chvástám. I kdybych se snažil sebevíc,
skvělé výsledky jsou k ničemu bez odpovídajících krevních testů.
Rozhodl jsem se riskovat.
Mého návštěvníka jsem zrovna nenašel ve Zlatých stránkách.
Postavte se rovně.
-Jak jste se o mně dověděl? -Od lidí.
Nějaká zvláštní znamení? Tetování, jizvy, mateřská znaménka?
Ne. To si nemyslím.
Myslíte to vážně? Doufám, že s vámi neztrácím čas.
-Dám do toho všechno. -To už je poloviční úspěch.
Je to staré vydání, ale umím ji zpaměti.
Zpaměti, jo?
-Vaše rozhodnutí je závazné. -Víte o někom?
Pro genetickou elitu je úspěch snáze dosažitelný, ale nezaručený.
Neexistuje žádný gen pro osud.
A když příslušníka elity stihnou zlé časy,
stane se jeho genetická identita vyhledávaným zbožím.
Ztráta pro jednoho, je výhra pro druhého.
Má vynikající hodnocení. A neuvěřitelnou záruční lhůtu.
Bude žít celou věčnost. Jeho IQ nezměří žádný test.
Zrak lepší než orlí. Srdce jako zvon.
Proběhl by i kamennou zdí.
Kdyby mohl běhat.
Bývalá plavecká hvězda.
S jeho DNA máte všude dveře otevřené.
-Jste jako dvojčata. -Nejsme si vůbec podobní.
Kdo se dnes dívá na fotky? Mohl byste mít klidně můj obličej.
-A jak vysvětlím tu nehodu? -Stalo se to v cizině.
Nikdo o jeho zlomené páteři neví. Pokud jde o ostatní,
stále je to platný člen společnosti.
-Vy jen zaplníte jeho poslední rok. -Jste cizinec.
Nestarají se, kde jste se narodil. Krev nemá národnost.
Pokud obsahuje to, co chtějí, jiné vysvědčení nepotřebujete.
-Kdo bydlí nahoře? -Já určitě ne.
A tak začala má proměna v Jeroma.
Krátkozrakost patří mezi nejviditelnější vady.
-Nešlo by to jinak? -Operace by zanechala jizvy.
Bud' kontaktní čočky, nebo bílou hůl.
-Navíc nesouhlasí barva očí. -Má pravdu.
Moje oči jsou hezčí.
Beru 25% vašeho platu.
Když to nevyjde, musíte tohle všechno vrátit do sedmi dnů.
-A nedostanete zpátky zálohu. -Moment! Říkal jste 20%.
-20%. -Cena se nedá smlouvat.
-Myslím, že jsme hotovi. -Ne. Zbývá ještě výška.
-Jak jsi vysoký? -1 ,35 m.
Jak vysoký jsi byl před tou nehodou?
-Ve svém profilu má 1 82 cm. -Můžu nosit vložky do bot.
Ani s nimi nebudete tak vysoký.
Tak co tedy?
Ne, ne.
-O tom jsme nemluvili. -Myslel jsem, že to bereš vážně.
Ano. Ale tohle nechci.
Neudělám to.
Ted' Jerome věděl, že to myslím vážně.
Abych tu bolest vydržel, myslel jsem na to, že až vstanu,
budu přesně o pět centimetrů blíž ke hvězdám.
-Je ti dobře? -Jo.
Chceš jít tancovat?
Určitě jsi pravák. Leváky si už nikdo nepřeje.
Jerome Morrow. Pěkné jméno.
-Je to moje jméno. -Bez něj nemůžu být tebou.
Proč myslíš, že můžeš být jako já?
Podívej se.
-Podívej se na ni. -Hezká.
Jsem ohromen. Je pravá?
Jsi taky barvoslepý, Vincente?
-Je to stříbro. -No a?
Jerome Morrow neměl nikdy stát na druhém stupínku.
Se všemi svými předpoklady jsem byl pořád jen druhý nejlepší.
Já. Tak jak to chceš dokázat ty?
To přesně nevím.
Ten podpis musíš zlepšit.
Nadešel čas zkoušky.
Jerome by se se svými geny do Gattaky dostal,
ale nestál o to.
-Vážně chceš u nich dělat? -U nich ne. Nad nimi.
-Co je nad nimi? -To chci zjistit, Jerome.
Když máš být Jerome, radši si na to už zvykej.
-Musím jít. Kde mám vzorek? -V lednici. Dveře vlevo.
-Který sáček? -Kterýkoli.
-Mám ho otestovat? -Jestli chceš.
NE
-Co je s tím přístrojem? -Nic! Zase jsi pil!
-Nepil. -Proboha, je osm ráno!
Nepil jsem.
NE
To není legrace. Za hodinu mám pohovor!
Je tam víc vodky než moči!
Měl jsem půl skleničky na oslavu.
-Páteční bude v pořádku. -Je tu jen středeční.
Středeční. Ten bude v pořádku.
Ještě to můžeme vzdát.
Dnes je poslední den, kdy ty jsi ty a já jsem já.
Tak co?
ZPŮSOBILÝ
-Gratuluju. -A co pohovor?
To byl on.
Vzali mě.
Jak by ne.
A tak to bylo.
Denně jsem odstraňoval šupinky kůže, úlomky nehtů a vypadlé vlasy.
Nechtěl jsem zanechat stopy svého Nezpůsobilého já
ve světě Způsobilých.
Eugene mi připravoval vzorky, abych se za něho mohl vydávat.
Moč na drogové testy.
Krev z prstu na bezpečnostní kontroly a další materiál.
Eugene mi poskytl svoji totožnost. Já jsem platil nájem
a umožňoval mu životní styl, na který byl zvyklý.
Eugene nezažil diskriminaci jako "utero", "plod víry", "Nezpůsobilý".
Jako "Způsobilý" či "vitro" trpěl pod jiným břemenem:
Břemenem dokonalosti.
Stal jsem se příslušníkem nové a opovrhované vrstvy společnosti.
Patřím k těm, co se vzepřeli osudu.
Jsem "vypůjčený žebřík".
Nebo "de-gene-rát".
Jako Jerome Morrow jsem v Gattace rychle šplhal nahoru.
Jen jeden z ředitelů mise málem odhalil moji totožnost.
Zvláštní, že po smrti měl větší šanci mě prozradit než měl zaživa.
Myslím, že sebevraždu můžeme vyloučit.
Prosím?
Nic.
Děkuju.
Chvilku to potrvá. Možná vám to nabourá program.
Irene, chci abyste byla k dispozici vyšetřovatelům.
-Nestihnu udělat svoji práci. -Vážím si vaší obětavosti.
-Neovlivní to můj postup? -Své místo máte zaručeno.
Informujte úřady, že jim budeme ve všem nápomocni,
nemůžeme ovšem dovolit delší přerušení práce.
-Děkuji, Irene. -Děkuji, pane řediteli.
-Pane řediteli, jak to ovlivní misi? -Vše půjde podle plánu.
Ke startu může dojít jen tento týden.
I navzdory této tragické události
planety obíhají dál. Není-liž pravda?
-Co se stalo? -Poletím.
Kdy?
-Koncem týdne. -Koncem týdne? Tak brzy?
A co ředitel mise?
Je mrtvý.
Děláš si legraci?
Našli ho tak zmláceného, že se museli podívat na jeho průkaz.
Neděláš si legraci.
Ted' už startu nic nezabrání.
Poletím.
-Je to vražda. -Já to neudělal.
-Ale bude u vás plno čmuchalů. -Na mě těžko něco vyčmuchají.
A když něco zjistí? Už na mě nebudou moct.
Musíme se okamžitě opít.
Dobrý večer, pánové. Tak nás prý opouštíte, pane Morrowe.
-Vypadá to tak. -Budete nám chybět.
-Doufám, že jste to víno otevřela. -Jistě, pane.
-Nalijte si taky skleničku. -Děkuji.
-Jak starý? -Já?
Ten vzorek.
-Z polibku před pěti minutami. -Podívám se to.
-Chcete úplnou sekvenci? -Ano.
Hodně štěstí.
9,3. Skvělý úlovek.
Ano. Skvělý úlovek.
Pořád jí to říkám. Je otevřené teprve 5 minut!
Víno musí dýchat. Pamatuj si to.
Víš, říká se, že když jsi v beztížném stavu,
je to prý jako v děloze.
Nemůžu uvěřit, žes to dokázal. Posílají tě nahoru.
Zrovna tebe. Ze všech těch lidí.
Budeš celý rok sám v tom pokoji.
Nemysli na to.
-Je větší než ta tvá plechovka. -Co budeš dělat?
Mám knížky. Cestuju v duchu.
-Kéž bys měl nějakou společnost. -Budu mít návštěvy.
Nikoho, komu bys nemusel platit.
-Takhle mi to vyhovuje. -Co budeš dělat?
Dopiju to.
Jaký je Titan v téhle roční době?
Jaký je Titan? Titan vypadá takhle.
Mrak kolem něj je tak hustý, že nikdo neví, co je pod ním.
-Možná, že tam nic není. -Něco ano.
-Měl bys letět místo mě. -Proč?
Tam nahoře by nevadilo, že nechodíš.
Mám strach z výšek.
Promiň.
Chceš to? Mám ti to dát do lednice?
-Je mi to líto. Vážně je mi to líto. -Zas tak líto ti to není.
Vážně mi je to moc líto.
Nezlob mě.
-No tak! Pomoz mi! -Nezlob se.
-Nebyl jsem opilý. -Jak to myslíš, že jsi nebyl opilý?
-Když jsem vběhl pod to auto. -Jaký auto?
Udělal jsem to úmyslně. Nikdy jsem nebyl střízlivější.
-Spi už. -l tohle jsem zvoral.
Spi.
Jsem na tebe pyšný, Vincente.
Musíš být opilý, když mi říkáš Vincente.
NEZPŮSOBlLÝ
-Kolik potřebuješ? -20 minut.
Můžete jít.
To stačí, Irene. Jste omluvena.
Našli jsme vraha. Je to jediný neevidovaný vzorek.
-To se povede jednou za 1 0 let. -Řasa? Co o něm víte?
Neregistrovaný Nezpůsobilý. Před lety tu uklízel, a pak zmizel.
-Vzorek může být z té doby. -Tady by tak dlouho nevydržel.
Vrátil by se sem po tak dlouhé době, aby zabil neznámého muže?
Jeho profil ukazuje na sklon k násilí.
Jeho profil také ukazuje na to, že je to nemocný člověk.
Je tu 90procentní pravděpodobnost, že je už mrtvý.
Zbývá desetiprocentní možnost, že ještě žije.
Majitel té řasy je vrah. Budu pátrat po jeho rodině...
-Příbuzní už nežijí. -Škoda.
Podívejte se do knihy příchodů, na alibi, spory.
Měl na svědomí redukci programu.
Nezlobte se, ale...
Jak myslíte.
Jerome, metronome.
Podle vašeho srdce bych mohl hrát na piano.
-Už máme podezřelého. -Výborně. Kdo je to?
Našli jsme vzorek neznámého původu. A tady je fotografie.
-Nezpůsobilý. -Sledujeme i další stopy.
-lhned ji dám vylepit. -Jsem zvědavý.
-Přijímání zaměstnanců... -Naše "personální filozofie".
Jaká máte kritéria?
Rozhodně nepřijímáme průměrné občany.
Ale při tolika lidech musíte mít různé úrovně dokonalosti.
Občas jsme museli přijmout i uchazeče s drobnými vadami.
Ale s ničím tak vážným, aby nemohli pracovat v oboru,
jako je například ochrana pořádku.
Ted' ale máme dostatek kvalitních lidí a díky tomu nová kritéria.
Těla s odpovídajícím mozkem. Jsou základem.
Jen tak můžeme jít stále dál.
Přesto stále testujete jejich výkony.
-Musí splňovat svůj potenciál. -A překročit ho?
-To nikdo nedokáže. -A pokud ano?
Tak by to znamenalo, že jsme jejich potenciál nezměřili správně.
-Je vám dobře? -Skvěle.
Kniha příchodů z minulého týdne.
A co vy, Irene? Máte alibi?
-Byla jsem sama. -To se mi nechce věřit.
Omluvte mě.
Já ho vyhodím, pane Morrowe.
Takže nejsem jediný, kdo se dívá na každý start.
-Ahoj, Jerome. -Ahoj.
-To je strašné, ta vražda. -Strašné je, že k ní nedošlo dřív.
Nevyhrožoval ředitel už několikrát, že tvoji misi zruší?
-Ano, máš pravdu. -Někdo ti prokázal službu.
-Vědí, komu bych měl poděkovat? -Našli řasu.
-Mají k ní i jméno? -Nějaký Nezpůsobilý.
Jerome...
Dala jsem si tě osekvencovat. Viděla jsem tvůj profil.
Omlouvám se.
Zřejmě jsi ještě dokonalejší, než se říká.
A ty? Jsi vyšlechtěná jako my všichni.
Ne tak docela.
"Nepřípustná pravděpodobnost selhání srdce." Podle manuálu.
Jediná moje cesta vesmírem je na zeměkouli kolem Slunce.
Nevypadáš jako nemocná.
Jestli mi nevěříš...
Vem si ho.
Pokud budeš mít ještě zájem, dej mi vědět.
Promiň. Odnesl ho vítr.
Věnujte pozornost poslednímu bulletinu.
Jerome. To je ta přístupová trasa, o které jsme mluvili?
-Ovšem, pane řediteli. -Výborně.
Tuhle jsem si neobjednal.
Je to úplně jiná barva. Ne. Už mě to unavuje.
Unavuje mě to. Ještě zavolám.
Jde o tvou barvu na vlasy. Poslali mi "letní pšenici".
Je světlejší.
Prý "zkuste něco nového." Ani nápad!
-Budu ji asi muset zaplatit. -Nemůžeme tady zůstat.
-To jsou přece pitomci. -Myslí si, že jsem zabil ředitele.
-Jak na to přišli? -Našli moji řasu.
-Kde? -Na chodbě.
Mohlo by to být horší. Mohli ji najít v tvém oku.
Všude je moje fotka. Kam se podívám, vidím svůj obličej.
-Poznají mě. -Nepoznají.
-Poznají tě. -Já tě nepoznám.
Neuvěří, že je příslušník jejich elity vodil tak dlouho za nos.
Pojedeme podle plánu. Jsi Jerome Morrow, navigátor 1 . třídy.
Nejsem Jerome Morrow. Jsem podezřelý z vraždy.
Co to děláš? To je víc než za celý den!
-Nemůžeme tady zůstat. -Přestaň!
Tak jdi, jestli chceš. Ale ty vzorky tu nech. Jsou moje!
Našel bych si někoho kurážnějšího,
kdybych věděl, že se na mě v poslední chvíli vykašleš.
Ted' to nemůžeš zabalit. Vložil jsem do toho příliš moc.
To tam mám dojet na vozíku a dokončit to sám?
Eugene, najdou mě.
Pořád to nechápeš, že jo?
Když se na tebe dívají, už nevidí tebe, ale mě.
A dávej si pozor, aby ti nepadaly řasy.
Jak jsi mohl být tak nedbalý?
-Jdu ven. -Kam?
No, jestli mě zítra zavřou, tak si půjdu dnes večer užít.
-Myslíš, že je to rozumné? -Ty nechceš, aby se něco měnilo.
-Kdo všechno jde? -Plno lidí.
Plno lidí.
Když nepůjdu, vzbudím podezření.
Nechceš vypadat podezřele?
Díky.
Kdo to nařídil? Co to děláme?
Jdu po stopě. Nezlobte se, ale jsem detektiv.
-Proč by měl být podezřelý tady? -Je to Nezpůsobilý.
-A ti jsou tady. -On je Nezpůsobilý.
Je tak chytře Nezpůsobilý, že byl neregistrovaný po celá ta léta.
Myslíte, že se nám ted' vydá?
-Co navrhujete? -Vrátit se na místo činu.
Znovu to tam prohledáme. V okruhu pěti mil. Nahodilé zastávky.
-Jste navigátor? V Gattace? -Tady to stojí, ne?
Nestojí tu, že jste se zmrzačil.
Nezmrzačil jsem se. Zranil jsem se při výcviku, blbče.
Co si to vůbec dovolujete? Vaše číslo?
Dobrá. Zapomeňte na to.
-Vaše číslo, fízle zasranej! -To se vám mám omluvit?
Štve vás, že můžu to, o čem vy jen sníte.
Odletím z týhle hnusný koule!
Jak se opovažujete zpochybňovat mě? To je obtěžování.
Omlouvám se.
Jaké je vaše číslo? Jaké je vaše číslo?
Tohle je místo činu. Co tu dělá ten chlap?
-Co tu děláte, pane? -Svou práci.
-To jsou důkazy. -Jsou to jen odpadky.
-Tys to nevěděl? -Ano, věděl. Ano.
Nádhera, vid'?
1 2 prstů, nebo 1 , jde o to, jak hraješ.
Tahle skladba se dá hrát jen s dvanácti.
-Co to má znamenat? -Nejspíš nic důležitého.
Radši ne. Vzorek může být kontaminovaný, rozumíte mi?
ZPŮSOBILÝ
Chci ti něco ukázat.
Pojd', nebo to nestihneme.
Pojd', ať to stihneme.
Co jsem ti říkala?
-Zvláštní. -Co?
Tvé oči vypadají jinak.
-To bude asi tím světlem. -Asi.
To odpovídá. Obdivuju vás.
-Je ten pohárek z poslední doby? -Dva vzorky za dva dny.
Možná se vrátil na místo činu, aby se napil vody.
-Nebo tu ještě pracuje. -Pomocný personál jsme prověřili.
Myslím, že už tu neuklízí. Zřejmě se vydává za někoho jiného.
-Vypůjčený žebřík v Gattace? -Je to bizarní, ale ne nemožné.
Těžko se dá věřit tomu, že je mezi jejich elitou.
I kdyby prošel jejich kontrolou, co jeho mentální schopnosti, fyzička.
Možná je to podvodník a ředitel na to mohl přijít.
To by mohl být jeho motiv.
Uděláme nitrožilní odběr krve.
Ochromili bychom provoz.
Stačí krev z prstu nebo vzorek moči.
Navrhuju nitrožilní odběr krve. Snad nepřekračuju svou pravomoc.
Je to jen otázka času.
K čemu ty jehly, Lamare?
Otevíráte si krevní banku?
Tady zástupci pořádku se obávají, že by mé metody
mohly být kompromitovány.
-Hergot! Vyšel jste ze cviku? -Ukažte.
-To nic není. -Naštěstí to stačí.
Jestli potřebujete víc, naberte to z jeho bot.
ZPŮSOBILÝ
Irene.
-Tak tys to neudělal? -Někdo mě zřejmě předešel.
Zřejmě.
Za dva dny odlétám.
Asi to víš, ale...
To je poslední.
-Něco tu nehraje. -Není tady. Jsme ve slepé uličce.
Ne, něco nám uniklo. Měli bychom testy opakovat.
Testy? Nemohu vám už více dovolit narušovat chod podniku.
-Máte mezi sebou vraha. -Už vaše přítomnost ho zastraší.
Startovací okno je otevřené jen 7 dní za každých 70 let.
-Musíme odletět včas. -Ta mise pro vás hodně znamená.
Váš zemřelý kolega byl proti ní.
Z mého profilu byste zjistil, že jsem jako beránek.
Omlouvám se. Už vás nebudeme obtěžovat.
Tohle není jediné místo, kde by mohl být.
Jak myslíte.
Začneme se šťárami.
Mám víc štěstí než většina. Ale ne tolik jako někteří.
-O tom něco vím. -Co jsi měl kdy se srdcem?
Někdo ti ho zlomil?
Myslela jsem si, že tě vražda zajímá víc než já.
Máš pravdu.
To je hloupost.
Zatančíme si?
Je to zvláštní. Dřu se, abych mohl odletět pryč,
a když se mi to podaří,
mám najednou důvod zůstat.
-Rok je dlouhá doba. -Ani ne.
Jen jednou kolem Slunce.
Zdravíčko, jsem váš detektiv. Prosím, nikam neodcházejte.
Neodcházejte! Mluvím nějakým neznámým jazykem?
Zkontrolujte čočky, protézy, nedopalky, sliny na šálcích.
Je mi povědomý. Zkontrolujte ho.
-Chtěls tančit. -Kam jdete?
Jen okamžik.
Jerome!
-Jsi blázen? -Honem!
Kam utíkali?
Poběž.
-Nechápeš to? Já to nezvládnu. -Právě jsi to zvládla.
Nesahejte si na obličej. Nepolykejte. Vyčistěte mu zuby.
Vincente!
Kdo je Vincent?
Já...
Mlč.
Co se ti stalo?
Ty jizvy na nohou.
Chrysler LeBaron, model 1 999.
To je od předního blatníku. Nerozhlédl jsem se vpravo.
To sis vymyslel ted', nebo už jsi to použil dřív?
Už dřív.
-Máš prsty v šéfově smrti. -To není pravda.
Není to ten ze včerejška?
Nějaký nýmand.
Je jeden z nejlepších.
Jsem si jist, že s tím nemá nic společného.
Jerome Morrow.
Nevypadáš dobře, Jerome. Jdi radši domů.
-Přejete si? -Hledám Jeroma Morrowa.
Nebylo mu dobře. Nevolnost. To je před misí normální.
Opravdu?
Měl bych ho navštívit. Určitě víte, kde bydlí.
Nevíte, kdo to je, vid'te?
-Prosím? -Dnes musíš být sám sebou.
-To mi nikdy moc nešlo. -Přijdou vyšetřovatelé.
-Má mi být zle. -To už jsi mi říkal.
-Kolik mám času? -Moc ne.
Zřejmě není doma.
-Jdu za Jeromem Morrowem. -To jsem já. Pojd'te dál.
Zřejmě je doma.
Pojd'te dál!
Pojd'te dál.
Ahoj, zlato.
Nedáš mi pusu?
Jsem ráda, že je ti líp.
Jak by ne, když jsi tady.
Kdo to je? Co pro vás můžu udělat?
-Jde o ředitele. -Zase?
-Snad vás to neobtěžuje. -Ne.
-Promiňte, že vás tu neprovedu. -Nenecháme to na jindy?
-Bude to jen chvilka. -Třeba mi řekne, co mi je.
ZPŮSOBILÝ
Co jste čekal?
-Máme našeho člověka. -Máte ho?
-Zadrželi jsme ho. -Hned tam jedu.
-Jak je ti, Jerome? -Jde to, Jerome.
-Jak ses dostal nahoru? -Já chodím. Předstíral jsem to.
Irene. lrene. lrene.
-Nech mě! -Poslouchej mě, lrene.
Ani nevím, kdo jsi.
-Stejný člověk jako včera. -Už mi nelži.
Jsem Vincent Anton Freeman.
Plod víry, de-gene-rát, atd. Ale vrah nejsem.
-Jsi dítě Boží? -Máme něco společného.
Ale moje nemá dalších 30 let. Přesluhuje o 1 0 000 pulsů.
-To není možné. -Ty víš, co není možné.
Je to tak?
Přiměli tě pídit se po jakékoli vadě, a ted' nevidíš nic jiného.
Asi tě to nezajímá, ale chci ti říct, že je to možné.
Je to možné.
Blahopřeju.
V oku mrtvého ředitele byly jeho sliny.
Já se upnul na řasu, a váš instinkt nám ukázal cestu.
Tak to nebyl ten Nezpůsobilý?
Ne. Náš přítel jednal na vlastní pěst. Ta mise pro něj byla vším.
Ví, že když zmešká tenhle start, dalšího se nedožije.
Protože je ted' mise neodvratná, velmi dobře spolupracuje.
-Asi budete večer slavit? -Ovšem.
Myslím, že nás má ráda.
Jo, určitě. Jen jí dej trochu času. Časem si zvykne.
Jaký byl?
-Ten polda? -Jo.
Jen obyčejný polda.
-Víš, jak se jmenoval? -Vlastně šlo o mé jméno.
-Vrátí se. -Vraha mají. Je konec.
Není. Musím s ním mluvit.
Vincente?
Bože, ty ses změnil.
-Už nepoznáváš bratra? -My jsme bratři?
Rodiče zemřeli v domnění, že tě přežili. Já měl pochybnosti.
-Co tady děláš? -To bych se měl zeptat já.
Já mám právo tady být.
-Ty ne. -Sám tomu nevěříš.
Nespáchal jsem vraždu. Musíš být zklamaný.
Podváděls. Lítáš v tom. Můžu ti odsud pomoct.
Máš vůbec představu jakou to dalo práci dostat se sem?
Dál už nedojdeš. Ted' půjdeš se mnou.
-Mám před sebou pár milionů mil. -Je konec.
Úspěch pro tebe znamená můj pád?
Ty mi taky budeš vykládat, co můžu a co nemůžu?
Já nepotřebuju zachraňovat. Ale tys to jednou potřeboval.
Ty máš odpověd' na všechno, tak jak si to vysvětluješ?
Tenkrát si mě neporazil. Porazil jsem se sám.
-Koho se to snažíš přesvědčit? -Mám ti to dokázat?
To není důležité, Antone. Už jsem na to zapomněl.
Já ti to dokážu. Chceš, abych ti to dokázal?
Chci.
Vincente!
Vincente! Kde je břeh? Jsme moc daleko!
-Chceš to vzdát? -Jsme moc daleko.
Chceš to vzdát?
Ne.
Vincente! Jak to děláš?
Jaks to všechno dokázal? Musíme se vrátit.
Na to je už moc pozdě. Jsme skoro na druhém břehu.
Na jakém druhém břehu? Chceš, abychom se utopili?
Víš, jak jsem to dokázal?
Takhle jsem to dokázal. Nešetřil jsem si síly na cestu zpátky.
Tys neviděl, vid'? Tenkrát, když jsi šel přes ulici.
A přešels ji.
Pokud budeš mít ještě zájem, dej mi vědět.
Promiň.
Odnesl ho vítr.
Dneska letíš, že? Podívej se, jak vypadáš.
-Mám pro tebe vzorky. -Tam je už nebudu potřebovat.
Možná až se vrátíš.
Tohle ti vystačí na dva životy.
Proč jsi tohle všechno dělal?
Aby tu Jerome vždy byl, když ho budeš potřebovat.
-Kam jedeš? -Taky někam pryč.
-Nevím, jak ti mám poděkovat. -Ne, ne.
Já měl z toho obchodu víc. Půjčil jsem ti jen tělo.
Ty jsi mi půjčil svůj sen.
Až nahoře.
-Co je to? -Nové předpisy.
-Jste nervózní z letu? -Mám problém.
Vyprávěl jsem vám o svým synovi? Hrozně vám fandí.
Víte, byl jsem tak dobrý jako každý, a lepší než většina.
-Chce tu pracovat. -Mohl jsem létat tam a zpátky.
A nikdo by nebyl chytřejší.
Můj syn bohužel není takovej, jakýho mi ho slibovali.
Ale kdoví, co může dokázat?
NEZPŮSOBlLÝ
Pro příště, praváci si ho nedrží levačkou.
To je jedna z těch drobností.
ZPŮSOBILÝ
At' nezmeškáte svůj let, Vincente.
Jako někdo, kdo nebyl stvořen do tohoto světa, se musím přiznat,
že je pro mě najednou velmi těžké ho opustit.
Možná že neodcházím. Možná že letím domů.