Jól van, még várj, ne lőj.
- Megvan a cél? - Ühüm.
Helyes.
Most vegyük át, hogy találod el.
Állj terpeszbe. Arra nézzen a lábfejed.
Fordulj.
Így, jó?
- Látod? - Igen.
- Biztos? - Ühöm.
Na és most? Most látod?
- Nem. - És most?
Oké.
Mehet? Három ujj.
Az az!
Dobd ide!
Tessék.
Hahó! Majonézt kértek, mustárt, vagy mindkettőt?
Ki eszi majonézzel a hotdogot?
A tesóid.
Mi ketten mustárt kérünk. Kösz, anya!
Oké!
Nate! Majonéz vagy mustár?
Ehetem ketchup-el?
Ketchup. Van ketchup is.
Figyelj a könyöködre.
Szép volt, Sólyomszem.
Hozd a nyilat.
Srácok, lassan elég lesz. Kész a kaja!
Megyünk! Már kopog a szemünk.
Lila, gyere.
Lila?
Kicsim?
Hé, szívem?
Szívem?
Fiúk?
Laura?!
Erre semmi szükség. Elég, ha egy helyben tartod a kezed.
Az az.
Ez közel volt.
- Ez meg gól, 1:1-re állunk. - Megpróbálom mégegyszer.
Döntetlen.
Izgi mi? Jó buli.
Csúnyán mellé ment. Most megnyerheted.
És nyertél. Gratulálok.
Klassz volt.
Ügyi vagy.
Tetszett?
Jó volt.
Bekapcsolt?
Helló, Miss Potts. Pep.
Ha látod ezt a felvételt...
szerintem inkább ne posztold ki, mert eléggé szívfacsaró lesz.
Nem tudom, látod-e valaha ezeket. Azt se tudom, hogy vajon még...
Á, remélem, igen.
Ma van a 21-ik nap. Nem is, a 22-ik.
Igazából, hogy ha nem félnék a haláltól...
miközben szó szerint a semmibe meredek...
azt mondanám, kicsit jobban vagyok.
Túl vagyok a fertőzésen. Hála a Robotzsarunak ott hátul.
Á, imádnád, irtó gyakorlatias. Csak egy icipicit szadista.
Szóval a harc közben megsérültek az üzemanyagcellák,
de megfordítottuk az iontöltést, így nyertünk kb. két napnyi repülési időt.
Á, de most már csak sodródunk. Ezer fényévnyire a legközelebbi közérttől.
Holnap reggelre elfogy az oxigén.
Aztán vége.
És Pep, tudom, hogy azt mondtam, hogy nincs több meglepetés,
de reménykedtem benne, hogy még ez az akció sikerül.
Viszont a jelek szerint... úgyis érted.
Ne bánkódj emiatt. Elég, ha néhány hétig emészted magad.
Aztán... önmarcangolva továbblépsz.
Asszem le kéne dőlnöm. Pihentetni a szemem.
Tudnod kell...
Amikor elszenderedem, olyan lesz, mint mostanában mindennap.
Nincs semmi baj. Jól vagyok. Rólad fogok álmodni...
mint mindig.
- Thanos lenyomott. - Engem is.
Aha.
Meghalt a kölyök.
Ezt együtt szúrtuk el.
És...
- Ó, te jó... - Istenem... Istenem.
Semmi baj.
Thanos 23 napja járt a Földön.
A kormányok mindenhol széthullottak.
Azok, akik megmaradtak, népszámlálást tartanak,
és úgy tűnik, hogy Thanos azt tette...
Azt tette, pontosan, amit ígért. Vagyis kiírtotta...
a felét az összes élőlénynek.
Hol van most? Hol?
Nem tudjuk.
Egyszer csak megnyitott egy kaput, és eltűnt.
Neki mi baja van?
Ki van akadva.
Úgy érzi, elszúrta.
Amiben igaza is van, de ezt itt elég sokan elmondhatjuk, nem igaz?
Egészen eddig tökre azt hittem, csak egy plüssmaci vagy.
És ha igen?
Most már kb. 3 hete keressük Thanost. Űrradarral, meg műholdakkal, de semmi.
- Te harcoltál vele. - Ezt ki mondta?
Nem harcoltam vele.
Nem. Laposra vert egy bolygóval, aztán mint Houdini, eltűnt a kövekkel.
Ez történt.
Nem volt harc, mert Thanos legyőzhetetlen.
Valamin elindulhatunk? Mondjuk koordináták, bármi?
Pár éve előre láttam ezt. Egy látomásban, de nem hittem el.
Azt hittem, csak álom.
Tony, szükségem van rád.
Nekem meg rád volt. Mármint múlt időben.
És ez üti azt, hogy neked mi kell. Elkéstél. Bocsesz.
Nekem most egy borotva kell.
Úgy rémlik, mondtam, hogy nekünk...
Tony! Tony!
Vagyis az embereknek egyetlen dolog kell,
mégpedig egy világ köré emelt pajzs, emlékeztek?
Akár korlátozza a hőn szeretett szabadságunkat, akár nem. Nem így volt?
- Nem igazán jött be, nem igaz? - Mondtam, hogy végünk lesz.
Erre te: "Együtt lesz végünk, Tony." És kitalálod Kapitány? Végünk van.
És te nem voltál ott.
De mi ebben jók vagyunk?
Jól reagálunk az eseményekre. Mi vagyunk a "Bosszúállók"!
Bosszúban vagyunk jók, nem a megelőzésben.
- Ugye? - Csillapodj, megértettük, most ülj le.
- Csak, csak még valamit... - Légy szíves ülj le.
- Ülj le, gyere. - Kellesz, jól jön a vérfrissítés.
Már ránk fér. Nem szolgálhatok semmivel, Kapitány.
Se koordinátákkal, se nyomokkal, se opciókkal, se stratégiával, nincs semmi, nuku.
Nem bízom benned. Hazug.
Tessék, fogjad. Ha megvan Thanos, tedd magadra, és bújj el.
- Tony! - Semmi vész.
Csak...
Bruce benyugtatózta, úgyhogy estig ki lesz ütve.
Vigyázzatok rá. Majd hozok nekik Sorry-emixírt.
- Hová mész? - Megölöm Thanost.
Várj! Mi itt együtt szoktunk dolgozni, és már így is megzuhant a csapategység.
Világos, hogy az űr inkább a te tereped, de ez a mi harcunk is.
Tudod egyáltalán hol van?
- Tudom, ki tudhatja? - Ne fáradj.
Megmondom én, hol van Thanos.
Sok időt töltött azzal, hogy tökéletesítsen.
Munka közben másról sem beszélt, csak a nagy tervéről.
Még nem rakott össze, de már szolgálni akartam.
Faggattam...
Hova megyünk, ha sikerül a terv? Mindig ugyanazt felelte.
A kertbe.
- Oké, tervezgette a nyugdíjas éveit. - Tehát, hol van?
Thanos csettintése után a Földről egy bazi nagy energialöket indult meg,
amit univerzum szerte érzékeltek. Nem volt példa hasonlóra.
De aztán tegnapelőtt...
- Ezen a bolygón, igen... - Ott van Thanos.
- Megint használta a köveket. - Ácsi, ácsi.
Mi labdába se rúgnánk vele szemben.
Nála vannak a kövek, úgyhogy...
Menjünk oda.
- A kövekkel mindnekit visszahozunk. - Ilyen egyszerű lenne?
Igen, ilyen egyszerű.
Hacsak egy szemernyi esély van rá, hogy visszacsináljuk,
tartozunk annyival a többieknek, hogy megpróbáljuk.
Ha belevágunk, honnan tudjuk, hogy ezúttal másképp végződik a dolog, mint múltkor?
Mert a múltkor még nem voltam itt.
Figyu, új csaj. Közülünk mindenkinek vannak szuperképességei.
És bocs a kérdésért, de hol a fenében voltál eddig?
Van még egy csomó bolygó az univerzumban, ahol sajnos ti nem voltatok ott.
Bírom a csajt.
Kapjuk el azt a rohadékot.
BOSSZÚÁLLÓK
VÉGJÁTÉK
Tisztázzuk. Ki nem járt még közületek az űrben?
- Miért? - Nehogy telerókázzátok az űrhajót.
Ugrásra készülj... három... kettő... egy!
Megyek, felderítem a terepet.
- Sikerülni fog, Steve. - Naná, hogy fog.
Mert nem tudom mit csinálok, ha mégsem.
Se műholdak, se űrhajók, se katonák, se bármilyen légvédelmi egység, csak ő van itt.
És ez elég is.
Jaj, ne.
- Hol vannak? - Válaszolj a kérdésre.
Helyrebillentettem az univerzumot. Aztán, nem vettem hasznát a köveknek. Csak megbabonáztak.
Tömegeket gyilkoltál le!
Legyetek hálásak.
- Hol találjuk a köveket? - Sehol.
- Atomjaikra hullottak. - Tegnapelőtt használtad őket.
Arra, hogy önmagukkal semmisítsem meg őket. Kis híján belehaltam.
De bevégeztem a munkát. Ezen sose változtattok.
Én vagyok a végzetetek.
Fésüljük át a környéket, mert tuti hazudik.
Sok mindent lehet rá mondani, de azt nem, hogy hazug lenne.
Á, köszönöm, lányom.
Lehet, hogy túl szigorú voltam veled...
Mi?
Mit tettél?
Most a fejére céloztam.
5
ÉVVEL
KÉSŐBB
Szóval...
Nemrég volt egy randim.
Öt év után először, és csak ültünk az asztalnál.
Azt se tudtam, hogy miről dumáljunk.
És miről dumáltatok?
Á, csak a szokásosról, hogy megváltoztak a dolgok.
A melómról, a srác melójáról, hogy mennyire hiányzik a Mets...
Aztán leült a beszélgetés.
Mire hozták a salátát, a srác elsírta magát.
Na és te?
Na, én bírtam egész a desszertig.
Viszont holnap megint találkozunk, úgyhogy...
Tök jó.
A nehezén már túl vagy. Hiszen fejest ugrottál az ismeretlenbe.
És ennyi. Ezek az apró, bátor lépések kellenek.
Újra kell találnunk valami életcélt.
Én a jégbe fúródtam, miután megismerkedtem életem szerelmével.
És 70 év kimaradt.
Tovább kell lépnünk.
A kezünkben van a világ... hiszen ránk maradt.
Hát kezdjünk vele valamit.
Mert különben... semmi értelme, hogy még élünk.
SAN FRANCISCO
RAKTÁR
Mi a fene?
Hahó?
BIZTONSÁGI SZOLGÁLAT
Segítség!
ELTŰNTEK
Kölyök! Hé, várj!
Mi a franc történt itt?
AZ ELTŰNTEK
Ó, Uramisten!
Jaj, kérlek... csak ezt ne... ne, ne, ne... ne.
Ne.
Elnézést, bocsi. Jaj, Cassie, ne. Ne, ne... ne... Istenkém.
Kérlek, kérlek, kérlek, csak Cassie ne legyen rajta.
Mi van?
Cassie?
Te vagy...?
De megnőttél!
ZÁRT TERÜLET TILOS A BELÉPÉS
Igen, felszálltunk arra a rendkívül gyanús csatahajóra, amit Danvers kiszúrt.
Mérgező hulladékot szállított.
- Kösz a tuti tippet. - Ti voltatok a közelben.
- És most bűzlünk, mint a pöcegödör. - Ti is észleltétek a rengést?
- Az afrikai lemez kisebb gyűrődése okozta. - Van bizonyíték? És hogy reagálunk?
Nat, egy vízalatti földrengés volt. Úgy reagálunk, hogy nem reagáljuk túl.
- Carol, jövő hónapban is látunk? - Valószínűleg nem.
Miért? Megint fodrászhoz mész?
Figyelj, kispofa. Elég nagy területet kell lefednem.
Azok, amik most a Földön történnek, mindenhol lezajlanak. Több ezer bolygón.
- Ja, oké, ez jogos, nem szóltam. - Lehet, hogy sokáig nem találkozunk.
Értem. Hát, ez a csatorna mindig aktív.
Úgyhogy, ha bármi gáz van, vagy bárki garázdálkodni kezd, jelezzétek.
- Rendben. - Oké.
Helyes.
Sok sikert.
- Te hol vagy? - Mexikóban.
A hatóságok találtak egy szobát, tele hullákkal.
A jelek szerint kartelltagok voltak. Esélyük se volt fegyvert használni.
- Egy rivális banda lehetett. - Kizárt. Tuti, hogy Barton műve.
Az, amit itt csinált, az amit jópár éve csinált...
Látnod kellett volna a tetthelyet.
Őszintén szólva, nem is igazán akarom megtalálni.
Derítsd ki, most hova megy, jó?
Nat?
Kérlek.
Oké.
Felajánlanám, hogy főzök vacsit, de... így is eléggé padlón vagy.
- Összegyűlt otthon a szennyes? - A barátomhoz jöttem.
Mint látod, a barátod jól van.
Láttam egy csapat bálnát, amikor áthajtottam a hídon.
- A folyóban? - Kevesebb a hajó...
tisztább a víz.
Figyu, ha most azzal jössz, hogy nézzem a jó oldalát...
akkor fejbedoblak egy mogyoróvajas szendviccsel.
Bocs, a szokás hatalma.
Mindenkinek azt hajtogatom, hogy lépjen tovább... és éljen.
Van, akinek megy.
De nem nekünk.
- Ha tovább lépek, ki csinálja ezt? - Lehet, hogy nem is kell csinálni.
Régen nem volt semmim.
Aztán jött ez.
Ez a csapat.
Akár egy család.
Belőlem meg... sokkal jobb ember lett.
És bár ők már... nincsenek...
Még mindig jobb akarok lenni.
Talán élnünk kellene az életünket.
Te kezded.
Ó, hahó, hahó! Van itthon valaki? Én vagyok, Scott Lang.
Pár éve találkoztunk a reptéren... Németországban.
Én voltam, aki óriásira nőtt. Volt rajtam sisak is.
- Lehet, hogy nem ismertek fel. - Ez egy régi üzenet?
- A Hangya? Biztos nem felejtettétek el. - A kapuban áll.
Muszáj beszélnem veletek.
Scott.
- Minden rendben? - Igen.
- Foglalkoztatok már kvantumfizikával? - Néha elcsevegünk róla.
Oké, szóval... öt évvel ezelőtt, közvetlenül, mielőtt...
Thanos előtt... én éppen a kvantum világban voltam.
Az olyasmi, mint egy önálló mikroszkópikus univerzum.
Ha az ember át akar oda lépni, össze kell zsugorodnia.
Hope, aki az én...
ő volt az én...
Úgy volt, hogy ő hoz vissza. Aztán Thanos csettintett, és én meg ottragadtam.
- Nagyon hosszú lehetett neked ez az öt év. - Éppen ez az.
- Nem volt az. - Nekem öt óráig tartott.
A kvantum világ más szabályok szerint működik.
Minden kiszámíthatatlan.
Megeszitek azt a szenyót? Farkaséhes vagyok!
Scott! Mégis miről beszélsz?
Figyu... arról beszélek,
hogy az idő a kvantumvilágban másképp viselkedik.
A gond csak az, hogy egyelőre...
nem tudunk benne utazgatni. De ha mégis... ezen kattog az agyam.
Mi lenne ha utat találnánk a káoszban, és sikerülne utazni.
Mi van, hogy ha létezik arra mód, hogy belépjünk oda egy adott pillanatban,
hogy aztán kilépjünk onnan egy másik pillanatban. Mondjuk...
- A csettintés előtt. - Várjunk. Olyan lenne, mint egy időgép?
Nem, nem, dehogy is. Nem olyan, mint egy időgép, hanem inkább...
De, mint egy időgép. Tudom, őrültség, őrültség. De...
nem, nem bírom kiverni a fejemből. Kell, hogy legyen... valami...
Á, őrültség.
Scott, egy mosómedvével emailezek...
Lassan már semmin sem lepődök meg.
Kivel tudunk erről beszélni?
Vályúhoz!
Morgoona?
Morgan H. Stark, kérsz ebédet?
- Adj nekem ebédet, vagy megsemmisítelek. - Oké.
Ezt nem kellett volna felvenned.
Ez ugyanis anya különleges évfordulós ajándékához kell.
Szóval éhes vagy? Kérsz egy marék tücsköt salátaágyon?
- Nem. - Tudom, hogy erre vágysz.
- Ezt mégis hol találtad? - A garázsban.
- Direkt ezt kerested? - Nem...
- Csak megtaláltam. - Szeretsz a garázsban matatni, mi?
Apádra ütöttél. Amúgy nem gáz. Anya úgysem hord semmit, amit tőlem kap.
Figyelj, most akkor...
Nézd, ezt tudjuk, hogy furán hangzik...
Tony, azok után, amiket láttál, szerintem...
A kvantum-fluktuáció belezavar a Planck skálába,
és akkor belép a képbe a Deutsch tétel. Ugye egyetértünk?
Köszi.
A gyengébbek kedvéért, úgy értem, nem jöttök vissza.
- Nekem ment. - Nem, te véletlenül túlélted.
Vagyis bitang nagy mázlid volt. Most meg jössz ezzel a... minek neveznéd?
- "Ugró meló"? - Aha, ugró meló.
Naná, miért nem jutott eszünkbe? Ó, mert nevetséges? Mert képtelenség?
A kövek a múltban vannak.
- Ott meg tudjuk őket szerezni. - Csettintünk, és mindenkit visszahozunk.
- Vagy pedig még nagyobb katasztrófát okoztok. - Kétlem, hogy így lenne.
Már annyira hiányzott ez a fene nagy optimizmusod.
Sajnos azonban a nagy remények mit sem érnek,
ha nincs logikus, kézzelfogható módja, hogy végrehajtsuk ezt az "ugró melót".
Szerintem a legvalószínűbb, hogy a végén mindnyájan odaveszünk.
Akkor nem, ha tartjuk magunkat a szabályokhoz.
Azaz nem beszélünk a múltbéli önmagunkkal, és nem fogadunk sporteseményekre.
Inkább ne is folytasd, fejezd be, Scott.
Komolyan mondod, hogy kiagyaltál egy világmegváltó tervet...
és az egésznak az alapja a "Vissza a jövőbe"?
- Tényleg? - Nem.
Jó, mert aggódtam, mert hogy az hülyeség lenne. A kvantumfizika nem így működik.
Tony.
Tennünk kell valamit.
Tettünk is, és ennyit értünk el.
Tudom, hogy sokat kockáztatnál.
Itt a feleséged, a lányod.
De én elvesztettem valakit, aki fontos nekem.
Ahogy sokan mások is.
És most, most van esélyünk, hogy visszahozzuk őt.
Nem csak őt, mindenkit! Erre azt mondod, még csak nem is...
Igaz, Scott, még csak nem is.
Nem tehetem.
Anya mondta, hogy mentselek meg.
Ügyes vagy, megmentettél.
Bárcsak más miatt jöttetek volna. Bármi más miatt.
Tényleg örülök, hogy itt vagytok, de... amúgy hat főre van terítve.
Tony, megértelek. És örülök, hogy boldog vagy, tényleg. De kapnánk egy második esélyt.
Nekem ő itt a második esélyem. Nem hazárdírozhatok.
Ha nem szakmázunk, akkor maradhattok.
- Beijedt. - Nem véletlenül.
Jó, de most, de most, de most mihez kezdünk? Ő is kell, feladjuk?
Nem, de csináljuk rendesen.
És ahhoz egy nagy koponya kell.
Nagyobb, mint Tony?
Ne már, miért csak én eszem? Kóstold meg, vegyél belőle.
- Most totál összezavarodtam. - Zavaros időket élünk.
- Ne, ne, ne, ne, ne, nem így értettem. - Világos, világos, vicc volt.
- Tudom, hogy durva, elkezdtem pólóban járni. - Igen.
- Mi, hogyan, miért? - Öt éve a földbe döngöltek minket.
Csakhogy nekem volt a legrosszabb. Kétszeresen vesztettem. Előbb Hulkként, majd Bannerként.
Aztán mind vesztettünk.
- Senki se hibáztatott téged. - Én igen.
Úgy tekintettem Hulkra, mint egy betegségre, amiből ki kell gyógyulnom.
Aztán végül rájöttem, hogy ő a gyógymód.
Másfél évet töltöttem a laborban.
Sikerült az IQ-t és az izmot összegyúrnom. És most nézz rám.
Ez ám a tuti kombó.
- Bocsánat, Hulk bácsi. - Igen?
- Szabad egy fotót? - Ez csak természetes, picurka.
Gyertek közelebb. Lekapnál?
- Ja, jó! - Köszi!
Mondjátok, hogy Hulky!
- Hulky! - Hulky!
- Na, sikerült? - Klassz lett.
Velem is akartok egyet? A Hangya vagyok.
Ők Hulk rajongók. Nem ismerik a Hangyát.
- Senki se szokott, senki... - Rosszul esett neki.
- Azt akarja, hogy vele is fotózkodjatok. - De még mondja is, hogy nem szeretné.
- Ne csináld, de te... - Nem akarok fényképezkedni!
- Bocsánat. - Szomorú lesz.
- Nem akarok, nem nem. - Látom, hogy rosszul esik.
Fogd a szaros telódat.
- Köszönjük Hulk bácsi. - Ugyan, tök poén volt, én köszönöm.
- Hulk a sztár! - Bruce!
Király!
- Bruce! - Hallgassatok anyátokra! Mindig igaza van!
Koncentráljunk.
Jól van.
Szóval vissza akartok utazni az időben?
Nem is tudom. Sajnos nem éppen ez a szakterületem.
Hát, ez is sikerült. Emlékszem, hogy volt, amikor lehetetlennek tűnt.
Támadt egy tétova ötletem. Lássuk, működik-e?
Úgyhogy nézzünk egy utolsó szimulációt, mielőtt fellövik a pizsit.
Mégpedig ezúttal nézzen ki úgy, mint egy Möbius szalag kifordítva.
FELDOLGOZÁS
Jó, add meg a saját értékét annak a részecskének...
a spektrál felbontást is figyelembe véve.
- Ezzel elleszel. - Egy pillanat.
Ne stresszelj, ha nem sül ki belőle semmi. Én csak kicsit...
Renderelés kész.
A MODELL ELKÉSZÜLT
Beszarás!
- Mit kukorékolsz még, kincsem? - Beszarás.
Nem, ilyet nem mondunk, csak anyának szabad.
Ő találta ki, nem nyúlhatjuk le.
Miért vagy fenn?
Azért, mert ezen a szaron kell agyalnom.
Mit gondoltál?
Semmit, csak valami nem hagy nyugodni. Valami nem hagy nyugodni.
Hogy van-e még jégkrém?
Eltaláltad.
Ez zsarolás! Csúnya dolog.
Milyet kérsz? Egy rugóra jár az agyunk. Ha jégkrém kell, pontosan erre.
Erre gondoltam.
Elég volt? Igen? Már mindegy. Ó, maszat.
- Most pedig a buksid a párnára. - Mesélj valamit...
Meséljek?
Egyszer volt, hol nem volt, a kicsikém elaludt, vége.
Tökre uncsi mese volt.
- Ez a kedvenced. - Nagyon szeretlek.
Én háromezer-szeresen.
Ejha.
Tényleg ennyire? Azta-paszta!
Alvás, vagy eladom a játékaidat!
Jóccakát!
Nem azért mondom, de háromezer-szeresen szeret.
- Ó, igazán?
Téged pedig legfeljebb hat-hétszáz-szorosan.
Mit olvasol?
- Egy könyvet a komposztálásról. - Mit írnak a komposztálásról?
- Megvan a tudománya. - Megoldottam.
- Képzeld. - Az jó, de egészen pontosan mit is?
- Az időutazást. - Tessék?
Hűha.
Ez... fantasztikus és egyben rémisztő is.
Igen.
- Nagy szerencsénk volt. - Igen.
- Tudom. - Sokakkal ellentétben.
Nem segíthetek mindenkin.
- Hát, most úgy tűnik, mégis. - Félbehagyhatom.
Felfüggeszthetem az egészet. Leállhatok.
Tony... ritkán vallok kudarcot, de még én se tudtalak soha leállítani téged.
Valami azt súgja, hogy jobb lenne, ha dobozba zárnám a modellt,
és a tóba hajítanám... aztán aludnék.
De vajon képes lennél pihenni?
Oké, figyelem! Időutazós teszt, 1.
Scott! Izzítsd be... a furgonos izét.
Megszakítók rendben. Vészhelyzeti generátorok készenlétben.
Jó, mert ha elszáll az áram, nem akarom, hogy Hangyácska az 50-es években ragadjon.
- Micsoda? - Csak viccelt.
- Ne mondj ilyeneket. - Ez csak egy... rossz poén volt.
- Vicceltél ugye?
Halvány lila gőzöm sincs. Nem tudom, hisz időutazásra készülünk.
Vagy az egész egy vicc, vagy pont hogy nem az.
Minden oké! Vedd fel a sisakod.
Scott, egy héttel visszaküldelek...
Egy óráig bóklászhatsz és 10 másodperc múlva visszahozlak.
- Érted? - Világos, mint a vakablak!
Sok sikert, Scott! Menni fog.
Így van. Megoldom, Amerika Kapitány!
Visszaszámlálás... három... kettő... egy...
Srácok... itt valami nem stimmel.
- Mi történhetett? - Mi van?
- Ez Scott? - Persze, hogy én vagyok!
- Ú, jaj, a hátam! - Ez mi? Várj, megnézek valamit.
- Jó, jó, jó, jó, jó, vissza tudod hozni? - Azon vagyok.
- Ez egy baba. - Ez Scott.
- Ez ő. - Felnőttként kell. Hozd vissza Scottot!
- Jól van akkor, csapd le az áramot! - Jézusom.
És... lekapcs!
- Asszem, valaki bepisilt! - Ó, Istenem!
Nem tudom, hogy a csecsemő énem, vagy a trottyos énem.
- Vagy a mostani énem. - Időutazás!
Mi van?
Szerintem ez egy óriási siker!
Mi ez a depis fej? Kitalálom. Csecsemővé változott?
- Ja, többek között, aha. Hogy kerülsz ide? - Az EPR-paradoxon.
Ha véletlenül nem Lang ugrál az időben, hanem az idő ugrál Langen, az veszélyes.
Valaki szólhatott volna, hogy baj lesz.
- Te szóltál. - Ó, tényleg? Hát, még jó, hogy itt vagyok.
Már működik.
Teljes értékű tér-idő GPS.
Ássuk el a csatabárdot.
Kiderült, hogy a neheztelés felőröl. Utálom.
Én is.
Van esélyünk begyűjteni a köveket, de előtte tisztázzunk pár dolgot.
Visszahozzuk ami odalett, remélem sikerül.
Megmarad ami most van, ebből nem engedek.
És mondjuk nem halunk bele. Azt díjaznám.
Megbeszéltük.
- Tony, nem is tudom. - Miért?
Neked csinálták.
Plusz nem maradhat a garázsban. A végén még Morgan ezzel seggcsúzdázna.
- Köszönöm, Tony. - Erről ne szólj a többieknek?
Nincs ajcsi mindenkinek.
- Összeszedünk mindenkit. Ugye? - Épp azon vagyok.
Csá, emberke! Hol a zöld benga?
A konyhában, asszem.
Klassz gép.
Rodi, tartasd nyitva a szemed. Egy idióta ül a leszállóhelynél.
- Ó, bakker. - Mizu, normál méretű csávó?
ÜDVÖZÖLJÜK ÚJ-ASGARDBAN KÉRJÜK VEZESSEN ÓVATOSAN
Ez visszalépésnek tűnik az arany paloták, és mágikus pörölyök meg miegymás után.
Lehetnél kicsit megértőbb.
Elvesztették Asgardot, aztán a népük felét.
Örülnek, hogy újra van otthonuk.
Menjetek haza!
Valkűr! Örülök, hogy látlak. Dühös lány.
Mindkét másik alakodban jobban bírtalak.
- Ő itt Mordály. - Mi a pálya?
- Nem fogad titeket. - Ilyen gáz a helyzet?
Csak havonta egyszer látjuk. Amikor...
idejön feltankolni.
- Szóval gáz. - Igen.
Mi a...
Hú, mi ez a dögszag itt?
- Hahó, Thor? - A kábeltévé miatt jöttetek?
A Cinemax már két hete nem jön be.
A sportcsatornán meg csak hangyafoci megy. És... nem tudom...
Thor?
Fiúk! Tényleg!
Te jó ég! De jó hogy itt vagytok!
- Gyere, te zabálni való gazember! - Hagyjál, hagyjál, ne csináld...
- Erre semmi szükség. - Hát, te már ismered őket.
- Miek és Korg, tudod. - Sziasztok srácok.
Rég találkoztunk.
Sör a vödörben. Nyugodtan használjátok a wifit. Nincs jelszó. Természetesen.
Thor! Visszatért.
Az a nyikhaj a tv-ből már megint beszólt.
Noobmaster.
- Ja, Noobmaster69. Megint beszólt. - Ez nekem nem megy.
Noobmaster, helló, Thor vagyok, a Mennydörgés Istene.
Figyelj, pajti. Ha nem lépsz ki most azonnal a játékból,
odarepülök a házadhoz, lemegyek a pincébe ahol kuksolsz,
kitépem a karodat és feldugom a seggedbe!
Ó, igen, menj csak pityeregni a papához, te kis patkány!
Köszi, Thor.
- Szólj, ha megint szívózna, jó? - Köszönöm szépen a bevatkozást.
Kértek valami piát? Mit igyunk? Van sör, meg tequila, meg minden jóság.
Haver.
- Minden oké? - Persze, jól vagyok, miért?
- Talán úgy tűnik, hogy nem? - Szétcsúsztál, mint fagyi a napon.
Szóval mizu? Csak bandázni jöttetek?
Segítened kell.
Van rá esély, hogy minden olyan legyen, mint régen.
Például a tv? Az már hetek óta bosszant, basszus.
Mint Thanos.
Ne ejtsd ki a nevét.
Nem, ja, nem szoktunk dobálózni ezzel a névvel.
Kérlek, vedd le rólam a kezed.
Figyelj, tudom, hogy félsz attól a pasastól.
Mégis miért ... félnék attól a pasastól?
Én öltem meg őt, emlékszel?
Van itt más is, aki megölte?
Nincs. Mindjárt gondoltam.
Korg, légyszi, mondd meg a többieknek, hogy ki vágta le Thanos nagy fejét?
- A vihartörő? - De kinek a kezében volt?
Megértelek, mélyponton vagy. Ismerős a szitu. Tudod, engem ki rángatott ki belőle?
Nem, nem tudom. Talán Natasha?
Nem, te voltál.
Te segítettél.
Menj, kérdezd meg az...
Asgardiaktól odalent.
Hogy mennyit ér a segítségem?
Már azoktól, akik megmaradtak.
Most visszahozhatjuk őket.
Nem.
Ne csináld ezt.
Azt hiszed azért vagyok itt, hogy sajnáltassam magam, és várjam
hogy végre megmentesenek? De jól vagyok. Jól vagyunk, nem igaz?
Ja, minden frankó.
Bármit is ajánlasz, nem érdekel, teszek rá. Haggyállógva. Csácsá.
Szükségünk van rád.
Az űrhajón van sör.
Milyen sör?
TOKIÓ
Ez ő! Nyomás Akihiko után!
Miért csinálod ezt?
Sosem tettem keresztbe neked!
Túlélted.
A bolygó fele meg nem.
Thanos miatt.
Kapj el...
Te bántod az embereket.
Mi bántjuk az embereket?
Te megvesztél!
Várj, segíts!
Megteszek neked mindent!
Mit akarsz?
Ami nekem kell... azzal nem szolgálhatsz.
Nem kéne itt lenned.
De neked sem.
Nekem dolgom van itt.
Ez lenne a dolgod? Az öldöklés nem támasztja fel a családodat.
Találtunk valamit.
Lehet, hogy van esély.
Ne.
Mit ne?
Ne hitegess.
Sajnálom, hogy nem jöhettem hamarabb.
Balra sodródsz.
Tartsd a sávot, Lebowski.
Nadály, mi a helyzet?
Mordály vagyok. És vegyél vissza, a Földön számítasz csak zseninek.
Ez aztán az időutazós szerkó.
- Hé, hé, hé, vigyázz, vigyázz. - Nagyon vigyázok.
- Persze, a bumfordi bitang kezeddel. - Óvatos vagyok.
Ezek Pym részecskék, oké?
És mivel Hank Pym a csettintés óta nem él, ennyink maradt.
Ezzel kell beérnünk. Nem állítunk elő többet.
- Scott, nyugi van. - Bocsi.
Mindenkinek jut belőle, de csak egy útra. Ennyi.
Ennyi az összes.
Plusz a két teszt út.
Egy teszt út.
- Oké, még nem állok készen erre. - Én igen.
Bevállalom.
Clint, lehet hogy az időugrás miatt egy kicsit kótyagos leszel.
Ne törődj vele.
Álljunk meg, tisztázzunk valamit.
Ha képesek vagyunk arra, hogy visszamenjünk az időben,
miért nem a csecsemő Thanost találjuk?
- Először is ez borzalmas. - Ő Thanos...
Másodszor pedig, az idő nem így működik.
A múlt megváltoztatása nincs hatással a jövőre.
Visszamegyünk, aztán megszerezzük a köveket Thanos előtt.
Így nem kerülnek hozzá. Probléma megoldva.
- Bingó! - Ez nem így működik.
- Én úgy tudom, igen. - Honnan veszed ezt? Hol hallottad?
Star Trek, Terminator, Időzsaru,
- Időről-Időre. - Az időutazó.
Időcsavar. Valahol-Valamikor.
Vissza a jelenbe. Vissza a jelenbe.
Bill és Ted zseniális kalandja.
Ezt mondják az összes filmben, amiben időutazás van.
- Die Hard? Ja, nem, az nem olyan. - Ez ismert tény.
Nem tudom miért hiszi mindenki, de ez kamu.
Gondolj bele. Ha visszautazol a múltba,
akkor máris a múlt lesz a jövőd.
A korábbi jelened pedig a múlt lesz.
Amire nem lehet hatással a kialakult jövőd.
Pontosan.
A Vissza a jövőbe egy rakás baromság?
Jól van, Clint. Készülj. Három... kettő... egy...
Cooper!
- Cooper, hol van a fülhallgatóm? - Lila?
- Nálam nincs.
Lila, ne!
Igen?
Apa?
Hé, hé, hé, nézz fel. Jól vagy?
Igen.
Működik.
UGRÓ MELÓ MŰVELET ÖTLETBÖRZE BETÖLTÉS
Szóval a "hogyan" működik.
Két kérdés maradt: a "mikor" és a "hova".
Itt szinte mindenkinek akadt már dolga legalább eggyel a Végtelenkövek közül.
Fogalmazzunk úgy, hogy szinte mindenkit majdnem kinyírt egy a Végtelenkövek közül.
Engem nem. De persze én azt sem értem, hogy miről beszéltek.
Akárhogy is, csupán egyetlen útra elegendő Pym részecskénk van.
És a kövek rengeteg helyen megfordultak a történelem során.
A mi dimenziónkban. Úgyhogy nincs túl sok hely, ahova visszaugorhatunk. Oké?
Meg kell válogatnunk a célpontokat.
Így van.
Szóval... kezdjük az Éterrel. Thor, mit tudsz róla?
- Elaludt? - Dehogy, szerintem meghalt.
A CÉLPONT: VALÓSÁGKŐ
Ö... hol is kezdjem? Az Éter először is nem egy kő.
Valaki az előbb kőnek nevezte.
Ö... inkább egy amolyan halálos trutymó, vagy mi.
Úgyhogy ezt valakinek majd helyre kell raknia.
Szóval, nem mondjuk hogy kő.
De mesélek egy érdekes sztorit az Éterről.
A nagypapámnak sok-sok évvel ezelőtt el kellett rejtenie a sötét tündérek elől.
Ezek nagyon parák. Szóval Jane egyszer..., upsz, itt van.
Na, szóval Jane, egy régi szerelmem.
Képzeljétek el, egyszer beledugta a kezét egy sziklába...
és aztán az Éter bevette magát a testébe...
és nagyon-nagyon beteg lett.
Úgyhogy muszáj volt Asgardba vinnem, vagyis a hazámba...
ott megpróbáltuk meggyógyítani.
Akkoriban randizgattunk is otthon... Bemutattam Jane-t az anyámnak...
aki meghalt, és ...
Ó, egyébként Jane és én már nem is járunk, úgyhogy...
Persze, van ilyen, semmi sem tart örökké. Az egyetlen, ami állandó...
- Miért nem ülsz le? - Még nem végeztem.
Az egyetlen ami állandó az életben, az állandó változás.
Szupi.
- Tojást ennél? - Nem. Egy Bloody Maryt kérek.
Quill a Hatalomkőről egy dolgot mondott, Morag.
- Az egy ember? - Nem, a Morag egy bolygó.
Quill volt ember.
- Egy bolygó? Mármint a világűrben? - Ó, odanézzenek!
Olyan, mint egy izgatott kajla kutyakölyök.
Érdekelne a világűr? Érdekel a világűr, kutyuli? Elviszlek én...
- Thanos a Vormiron találta meg a Lélekkövet. - Az meg miféle hely?
A halál birodalma. A világmindenség középpontjában.
Thanos ott ölte meg a testvéremet.
Passzolok.
- Van az az Időköves pasi. - Igen, Dr. Strange.
- Ő pontosan milyen doki volt? - Egy sebészbe oltott utcai mutatványos.
- Szép kérója volt New Yorkban. - A Sullivan Streeten, ugye?
- Hmm, a Bleecker Streeten. - Várjunk, New Yorkban lakott?
- Igen, a Bleecker és a Sullivan sarkán. - Nem is figyeltek rám?
Srácok, vissza tudunk menni úgy, hogy három kő is New Yorkban legyen.
Na ne szivass már.
Jól van. Megvan a terv. Hat kő, három csapat, egy dobás.
Öt évvel ezelőtt... sok minden odaveszett.
Barátok... rokonok... a lelkünk egy darabja.
De most mindent visszaszerezhetünk.
A csapatotok ismert. A feladat ismert.
A kövekért megyünk. És a többiekért.
Egyetlen oda-vissza út. Nem hibázhatunk. Nincs második esély.
A legtöbben olyan helyre megyünk, amit ismerünk.
A ránk leselkedő veszélyeket viszont nem.
Legyetek résen. Vigyázzatok egymásra.
Ez életünk nagy harca. És győzni fogunk.
Bármi lesz is.
Sok sikert.
- Jó beszédet rittyentett. - Ugye?
Jól van, hallottátok. Püföld a billentyűket, Shrek!
Jeladó aktiválva.
- De egy darabban hozod vissza, ugye? - Ja, ja, ja ja.
- Persze, igyekszem. - Ez elég béna ígéret volt.
Akkor, hamarosan...
NEW YORK 2012
Mindenki tudja a dolgát.
Két kő messze, de egy a belvárosban. Legyetek óvatosak, és igyekezzetek.
Útközben lezúzhatnál pár dolgot.
Szerintem semmi értelme, de tök mindegy.
Én nem mennék be oda, most lakkozták a parkettát.
Dr. Stranget keresem.
A kelleténél öt évvel korábban jött.
Stephen Strange jelenleg a műtőben van arra, nagyjából húsz háztömbnyire.
Mit akar tőle?
- Azt ott! - Áá!
- Hiába jött. - Sajnálom, de nem kérés volt.
Ezt nem akarhatja.
Tényleg nem fűlik hozzá a fogam. De kell a kő és nincs időm diskurálni...
Kezdjük elölről, rendben?
ASGARD 2013
- Parancsolj, kicsi Jane. - Nem hordhatnék nadrágot?
- Nadrágot? - Hagyjuk, ez is jó lesz.
- Köszönöm. - Igenis, úrnőm.
Ott van Jane.
Jól van... mondom a tervet, pocak.
Teszed neki a szépet, én pedig megbököm ezzel...
és megszerzem a valóság követ, aztán sitty-sutty lelépünk.
Mindjárt jövök, jó? Úgy tudom, van egy pince a közelben.
Apámnak régen volt egy csomó akóni söre. Megnézem, van-e elvitelre pár.
Hé, várj, egy percet. Nem vagy már eléggé részeg?
- Könnyed levest kapjanak. - Igenis, úrnőm.
És a könyvárt is készítsék elő...
Ki az a dekoratív bige?
Ő az anyám. Ma fog meghalni.
Ó, az ma lesz?
Nekem ez nem megy... nem fog menni.
Nem lett volna szabad idejönnöm. Rossz ötlet volt.
- Gyere. - Nem, nem, nem.
Azt hiszem pánikrohamom van.
Gyere...
- Ide... ide... - Kár volt idejönnöm.
Azt hiszed, egyedül te veszítettél el valakit? Szerinted mit csinálunk itt?
Nekem mintha a családom veszett volna oda!
Quill, Groot, Drax, az antennás csajszi, mind meghaltak.
Értem, hogy hiányzik az anyád, de ő meghalt.
Tényleg meghalt. Viszont sokan vannak, akiket még visszahozhatunk...
segíthetsz rajtuk.
Olyan nagy kérés lenne, hogy söpörd le a morzsákat a szakálladról...
és nyomj egy kis bájcsevejt a csinibabával?
Amikor nem figyel, kiszívjuk belőle a Végtelenkövet, és visszakapom a családomat.
Rendben.
- Te most bőgsz? - Nem.
Igen...
Szedd össze magad.
Meg tudod csinálni.
- Oké? - Menni fog.
Helyes.
Menni fog, menni fog, nem fog menni...
Okézsoké, egyedül van a lány. Itt az esély. Thor?
Thor?!
MORAG 2014
Az az, tedd le! Szépen oda, az az, tedd le!
- Hé, igyekeznétek? - Ez az, húzzunk bele, fogy az időnk.
Köszi, ez nagy segítség!
- Legyetek óvatosak. - Ha megvan a kő, gyertek, nem kell hősködni.
- Szia. - Szia.
- Megoldjuk. - Tegyünk oda.
- Igenis. - Majd találkozunk.
- Vigyázzatok egymásra. - Jó.
Megadtam a Vormir koordinátáit... egy dolguk van, hogy ne essenek ki.
Hát, ez elég más, mint Budapest volt!
Jól van, szóval megvárjuk, amíg megjelenik az a Quill gyerek,
ő meg elvezet minket a Hatalomkőhöz?
Vonuljunk fedezékbe.
Nem csak mi keressük 2014-ben azokat a köveket.
Várjunk csak, miről beszélsz?
Ki keresi még a köveket?
Az apám, a testvérem, és én.
Te is?
Hol voltál ekkor?
- Szívesen. - Nem kértem, hogy segíts.
Mégis mindig rászorulsz.
- Állj fel, apánk az űrhajón vár. - Miért?
Rábukkant egy Végtelenkőre.
- Hol? - Egy Morag nevű bolygón.
- Végre megvalósul apánk terve. - Egy kő még édeskevés, Nebula.
- Kezdetnek jó. - Ha mindet megszerzi...
Ronan megtalálta a Hatalomkövet. Menjetek az űrhajójára.
Nem fog örülni neki.
A másik opció, hogy meghal... a megszállottsága miatt.
Nem tud józanul ítélni.
Nem okozunk csalódást, apám.
Tudom, hogy nem fogtok.
Ígérem, hogy...
Büszke leszel rám.
Megvárjuk, amíg megjelenik az a Quill gyerek, ő meg elvezet minket a Hatalomkőhöz?
Vonuljunk fedezékbe. Nem csak mi keressük 2014-ben azokat a köveket.
Ki volt ez?
Nem tudom... hasogat a fejem. Nem tudom.
Nyilván megsérült a szinaptikus lemeze harc közben.
Hozd az űrhajómra.
Igyekezzünk kapitány, itt lassan vége a mókának.
Oké, már a liftnél vagyok.
Amíg áll az ajánlat...
elfogadom az italt.
Gyerünk, állítsuk talpra.
Majd később összeállunk egy pózolós csapatfotóra. Nyugodtan takarítsatok össze.
Rogers, már el is felejtettem, hogy ez a szerkó milyen előnytelen volt fartájékon.
- Nem kell stírölni, Tony. - Tök béna.
Szerintem jól áll, kapitány. Ha engem kérdezel, az Amerika legjobb segge.
- Ki kéri a varázsbotot? - Egy kommandós csapat jön érte.
- Átvesszük maguktól. - Örök hálánk.
Bánjanak vele óvatosan.
Bizony, különben törlődnek az emlékeik. Ami nem egy leányálom.
Ígérem, vigyázni fogok.
Ezek meg kicsodák?
S.H.I.E.L.D.-esek. Pontosabban Hydrások. De akkor még nem tudtuk.
Nem volt gyanús? Ezeknek még a szemük se áll jól.
Kicsi vagy, de hangosan beszélsz.
- Lemegyek, és irányítom a mentést. - Lemegyek, és irányítom a mentést.
Komolyan, nem kaptok tőle kiütést?
Fogd be.
Upsz, te jössz, kishaver. Ott a kövünk.
Oké, pöccints meg.
Félre.
Várjál, hó, várj, cimbora, gondolkozz!
Már így is bőven fullon van a lift. Menj a lépcsőn.
- Igen. - Ne, ne, hé!
Menj a lépcsőn... menj a lépcsőn...
Jól van, Kapitány. Látom a jogart. A liftben van, most hagyta el a 80-ik emeletet.
Vettem. Irány az előcsarnok.
Ott találkozunk.
Bizonyíték begyűjtve. Megyünk, Dr. Listhez. Nem, nem volt semmi gikszer, miniszter úr.
Kapitány. Azt hittem, a mentést irányítja.
Változott a terv.
Kapitány...
Rumlow.
Az előbb hívott a miniszter úr. Én intézem a jogar szállítását.
Tessék? Nem értem.
- Úgy tudjuk, hogy valaki el akarja lopni. - Sajnálom, nem adhatjuk oda magának.
- Fel kell hívnom az igazgatót. - Felesleges, higgye el.
Éljen a Hydra.
Ennyi lépcső!
Törperős, hallassz engem? Látom a célpontot. Kezdődik a buli.
Repülök!
Ez tényleg Axe dezodor?
Igen, volt egy flakonom vészhelyzetekre, nyugi van. Koncentrálnánk végre?
Behatolok a kütyüdbe... most!
Megkérdezhetem hova mennek?
Kajálni, aztán Asgardba. Maga kicsoda...?
Alexander Pierce. A Nick Fury mögött állók felettese.
A barátaim miniszter úrnak szólítanak. Megparancsolom, hogy adják át a foglyot.
- Lokit majd Odin vonja felelősségre. - Mi fogjuk. Odin megkapja, ami maradt belőle.
Kérem az aktatáskát. Már több mint 70 éve a S.H.I.EL.D. tulajdona.
Adja át az aktatáskát!
Hahó, mozgás, Stuart Little! Kezd forró lenni a helyzet.
Nem akarok vitatkozni azon, hogy ki parancsol kinek...
Ígéred, hogy nem halsz meg?
Nyugi, csak egy ártalmatlan szívritmuszavart okozol nekem.
Nem hangzik ártalmatlannak.
- Kell az aktatáska. - Tudom, maga nagykutya, de ez ügyben nem...
- Adja ide azt a táskát! - Nem biztos hogy... szedje le rólam a kezét!
Csináld Lang! Itt az alkalom. Húzd már ki!
Lesz, ami lesz!
Stark? Stark?
Rohama van! Hátra!
- Orvost! - Orvost!
- Segítsenek! - Nézz rám! Bekrepált a gép a mellkasodban?
Figyuzz ide!
Szép munka. Mindjárt jövök, csak bekapok valamit.
Hülye lépcsők!
Na jó, gyerünk Stark, ne hagyd abba!
Most megpróbálok valamit, de nem biztos, hogy sikerül!
Igen!
- Ügyes húzás volt. - Sikerült!
Tudtam hogy bejön!
- A táska. - A táska... igen...
Hol a táska? Hol van Loki?
Loki!
- Ezt nem így terveztük, ugye? - Ezt eltoltuk.
Loki!
Tony, mi történt? Mondd, hogy megvan a kocka.
Ajj, ez nem lehet igaz.
- Megtaláltam Lokit. A 14-iken. - Nem Loki vagyok.
És nem akarlak bántani.
- Egész nap bírnám. - Igen, tudom... tudom...
Ezt hol szerezted?
Bucky még életben van!
Mi?
Tényleg ez Amerika legjobb segge!
Kérem, kérem ...
Sajnálom. Nem segíthetek, Bruce.
Ha átadom az Időkövet, pusztulásra ítélem a saját dimenziómat.
Már ne haragudjon, de nem biztos, hogy ez tudományosan megállja a helyét.
A kövek hozzák létre azt, amit maguk az idő múlásaként érzékelnek.
Ha eltávolítok egy követ, az idő kétfelé ágazik.
Ez a maguk dimenziójában kedvező lehet, de az enyémben nem annyira.
Ebben az új idősíkban a legfőbb fegyverünk nélkül néznénk szembe a sötétség erőivel,
akik megszállnák a világunkat. Milliók szenvednének.
Mondja doktor, a maga tudománya ezt megakadályozná?
Nem...
de visszacsinálhatjuk.
Ha végeztünk a kövekkel, visszavihetjük őket a saját idősíkjukba, az elhozásuk pillanatába.
Így tulajdonképpen... abban a dimenzióban... a kő nem is tűnik el.
Igen, de közben kifelejti a legfontosabb részt.
Életben kell maradniuk, hogy visszavigyék a köveket.
Nem halunk meg. Én nem. Megígérem.
Ez kevés ahhoz, hogy kockáztassam a jövőnket.
A legfőbb varázsló minden körülmények között védi az Időkövet.
Akkor Strange miért adta ki a kezéből?
- Hogy mondta? - Strange másnak adta, átengedte Thanosnak.
- Önként? - Igen.
- Miért? - Nem tudom, fogalmam sincs.
Lehet, hogy hibázott.
Vagy én hibáztam.
- Strange a legtehetségesebb közülünk. - Akkor nyilván jó okkal csinálta.
Attól tartok, hogy igaza van.
Köszönöm.
Állnia kell a szavát, Bruce.
Mindnyájunkért.
Vizsgáld át az agyát. Mutasd a memóriafájlt.
A jelek szerint összekuszálódott a fájl.
Egy emléket láttunk, de nem az övét.
Egy másik énnel osztozik a hálózatán. Egy másik Nebulával.
Az lehetetlen.
A duplikátum az időbélyege szerint kilenc évvel előttünk jár.
- Hol van ez a másik Nebula? - A mi Naprendszerünkben, a Moragen.
- Hozzáférsz? - Igen, össze vannak kötve.
Nézd át a duplikátum emlékeit. Keresd a köveket.
És a kövek rengeteg helyen megfordultak a történelem során.
A mi dimenziónkban. Úgyhogy nincs túl sok hely, ahova visszaugorhatunk. Oké?
Meg kell válogatnunk a célpontokat.
Merevítsd ki.
Terraiak.
Bosszúállók.
Mitugrász mocskok. Mi tükröződik ott?
Nagyítsd ki, Áspis Száj.
Hogy lehet ez?
- Két Nebula. - Nem. Ugyanaz a Nebula.
Csak két idősíkban.
Irány a Morag. És fusd át a duplikátum emlékeit.
Látni akarok mindent.
Menjetek, majd később találkozunk. Menjetek csak.
Mit csinálsz?
Ó, egek.
Szerintem a settenkedést bízd inkább az öcsédre.
- Nem settenkedtem, csak sétáltam egyet. - Mi ez a ruha?
Ó, folyton ezt hordom. Ez az egyik kedvencem.
- Mi történt a szemeddel? - Ó, a szemem?
Emlékszel a haroquini csatára, amiben megvágták az arcomat egy pallossal?
- Nem az a Thor vagy, akit ismerek, ugye? - Dehogynem.
- Nem volt hozzád kegyes a sors a jövőben? - Há, nem mondtam, hogy a jövőből jöttem?
Engem boszorkányok neveltek fel. Nem csupán a szememmel látok, ezt te is tudod.
A rohadt élet, tényleg a jövőből jöttem.
- Tudom, fiam. - Beszélnem kell veled.
Beszélhetünk.
Ott hevert a feje... a teste meg amott, de...
Mi értelme volt? Elkéstem.
Csak álltam ott.
- Mint valami ütődött. - Nem, nem vagy ütődött.
Hiszen itt vagy, nem? Kikéred Asgard legbölcsebb emberének tanácsát.
- Ja, igen. - Ütődött volnál? Nem.
Egy kész csődtömeg? Az annál inkább.
- Ez azért egy kicsit fájt. - Tudod, hogy ez mit jelent?
- Olyan vagy, mint mindenki más. - Nekem különbnek kéne lennem másoknál, nem?
Senki sem olyan, amilyennek lennie kéne, Thor.
Arról ismerkszik meg az ember, a hős, hogy mennyire képes az lenni, akinek született.
Nagyon hiányoztál.
Thor! Megszereztem!
Kapjátok el a grabancát!
Anya, valamit el kell mondanom neked.
Nem fiam, nem kell.
A saját jövődet kell rendbehozni, nem az enyémet.
- De ez téged érint... nem engem. - Nekem arról nem kell tudnom.
Hali. Biztos, a kedves mama.
- Megvan a cucc, pucoljunk. - Bár lenne több időnk.
Ez is ajándék volt. Menj, és legyél az, akinek a sors szánt.
- Szeretlek, anya. - Én is téged.
- És egyél több salátát. - Gyerünk, mennünk kell.
- Három... kettő... - Ne, várj!
- Mi... mire várunk? - Ó, néha beletelik egy kis időbe.
Még méltó vagyok rá.
Ó, anyám.
- Ég veled, anya. - Ég veled.
Szóval, hibbant.
Az.
- Az mi? - Tolvajszerszám.
Vá, vá, vá, várj!
Most jön az, hogy lándzsák csapódnak ki a falból, végükön csontvázzal.
Te meg miről beszélsz?
Ha az ember betör a Hatalomkő templomába, belebotlik pár álcázott csapdába.
- Oh, Istenem! - Jól van, menjünk csak.
Nem voltam én mindig ilyen.
Én sem.
De nekünk ezt dobta a gép?
Visszaszámolok.
Három... kettő... egy...
- Milliókat gyilkoltál meg! - Legyetek hálásak.
- Hol találjuk a köveket? - Sehol, atomjaikra hullottak.
- Tegnapelőtt használtad őket. - Arra, hogy önmagukkal semmisítsem meg őket.
Kis híján belehaltam, de elvégeztem a munkát.
Ezen sose változtattok. Én vagyok a végzetetek.
- Mit csináltál velük? - Semmit.
Eddig.
Nem megakadályoznak valamit, amit a mi idősíkunkban teszek,
hanem visszacsinálnak valamit, amit az övékben tettem.
A kövek.
Mindet megtaláltam.
Győztem. A mindenség mérlegének nyelve egyensúlyba került.
- Ez a jövőd. - Inkább a sorsom.
Sok mindent lehet rá mondani, de azt nem, hogy hazug lenne.
Köszönöm, lányom. Lehet, hogy túl szigorú voltam veled.
Ezzel beteljesült a sorsom.
Uram... a lányod...
Ne.
Áruló.
Az nem én vagyok. Sose lennék képes... sosem árulnálak el... sosem.
Tudom. És ezt majd bizonyíthatod is.
Nem... Tudja!
Barton, Barton, vétel! Romanoff, vétel, nagy baj van! Gyerünk!
Vétel, nagy ba... Thanos tudja! Thanos...
Kapitány! Bocs haver, de sajnos gáz van.
Enyhén szólva.
- Most mégis mi lesz? - Nem tehetek róla, a nyakamba zuhant Hulk.
Tudtuk, hogy egy esélyünk van. Ez volt az esélyünk!
Volt esély, nincs esély! Hat kő, vagy semmi!
- Ismétled magad, tudod? Ismétled magad. - Te ismétled magad! Te ismétled magad!
- Haver... - Ne csináld.
Ódzkodtál a melótól.
Ki akartál maradni belőle!
- Hibáztam. - Elszúrtad a melót.
- Igazán? - Igen.
Van még esélyünk megszerezni a Tesseractot?
Nem, nincs több esély. Ennyi volt.
Nem, nem újrázhatunk. Egy részecskénk maradt.
Fejenként.
Slusszpassz, oké? Ha elhasználjuk, pápá, nem megyünk haza.
Megérne egy próbát.
- Különben más sem megy haza. - Megvan.
Van más megoldás. Visszavesszük a Tesseractot, és szerzünk még részecskéket.
Nosztalgiázzunk egy kicsit. Egy katonai létesítményben, New Jerseyben.
Mikor voltak ott mindketten?
Pont akkor, amikor... Van egy majdnem biztos tippem.
- Mennyire biztos? - Miről beszéltek? Hova megyünk?
- Tudom, hogy mindketten ott voltak. - De kik? És mit csináltak?
Én tudom, hogy tudom.
Hahó, mi az? Mi a terv?
Hát, úgy tűnik, improvizálunk.
- Hogy-hogy improvizálunk, Scott? - Ezt vidd vissza a bázisra. Készülj.
- Mi van New Jerseyben? - 0-4. 0-4.
- Uh, 1970... - 1970...
Bocsánat! 1-9-7-0.
Kap? Kapitány?
Steve? Bocsi.
Amerika. Rogers. Figyu, ha elmentek, és nem sikerül, nem jöttök vissza.
Köszi a lelkesítést!
- Bízol bennem? - Bízom.
- Mehet? - Hadd szóljon.
NEW JERSEY 1970
Eleget mondtam
Hé, haver! Szeretkezz, és ne háborúzz!
AZ EGYESÜLT ÁLLAMOK HADSEREGE Camp Leigh katonai bázis
78-as gyalogos hadosztály Amerika Kapitány születési helye
Egész biztos, hogy valójában nem itt születtél?
De a Kapitány ötlete igen.
Jól van, képzeld azt, hogy S.H.I.E.L.D.-es vagy,
és egy félfasiszta hírszerző ügynökséget irányítasz.
- Hol rejted el? - Nem rejtegetem.
- Sok sikert a küldetéshez. - Sok sikert a projekhez, doki.
Maga új itt?
Hát, nem éppen.
Hol van már? Nem igaz.
Ez lenne az?
Megvagy!
Így van sanszunk.
Arnim bent van?
Arnim?
Hé! Erre van az ajtó!
- Ó, tényleg. - Dr. Zolát keresem, nem látta?
Kit? Dr. Zolát? Nem, nem láttam egy lelket sem.
Bocsánat.
Ismerem magát?
Nem hinném, én az MIT-ről jöttem.
Ó, az MIT-ről? Neve is van?
- Howard. - Ezt könnyű lesz megjegyezni...
- Howard... Potts. - Én pedig Howard Stark vagyok.
- Helló. - Nem disznóláb...
Igen...
- Elég sápadtnak tűnik, Potts. - Jól vagyok, csak sok a munka, nagyon.
Levegőzzön kicsit.
- Hahó, Potts. - Igen, remek ötlet.
- Arra. - Rendben.
A táska nem kell?
Maga nem egy olyan hippi, ugye Potts?
- Halló? - Dr. Pym?
Az én számomat hívta, igen.
Stevens kapitány vagyok a szállítmányozástól. Csomagot kapott.
- Ó, hozzák fel. - Hát, épp ez a gond, uram. Nem tudjuk.
- Nem értem, azt hittem, ez a munkájuk. - Igen, de...
Uram, ez a doboz ragyog, és őszintén szólva, néhány kézbesítőnk rosszul lett.
- De ugye nem nyitották ki? - Ö..., de igen, jobb ha idejön.
Vigyázat! El az útból!
Dr. Henry Pym
PYM RÉSZECSKÉK TILOS HOZZÁÉRNI
Virág és savanyúkáposzta? Fontos randija lesz?
A feleségem terhes. És ö... túl sokat vagyok az irodában.
- Gratulálok. - Kösz. Megfogná kérem?
Ó, persze.
- Hányadik hónapban van? - Nem tudom, ö...
Már lassan ott tartunk, hogy az is zavarja, ha rágok.
Úgyhogy gondolom megint a kamrában vacsorázok. Valószínűleg.
- Nekem lányom van. - Egy lánynak örülnék.
Kisebb lenne az esélye, hogy olyan lesz, mint én.
Az miért lenne olyan szörnyű?
Fogalmazzunk úgy, hogy a közjót ritkán helyezem az önös érdekeim elé.
- És még sose látta őket? - Jó szemem van ehhez, valami nem kóser velük.
- Hogy néztek ki? - Az egyiküknek hippi szakálla volt.
- Bee Geeses vagy Mungo Jerryses? - Inkább Mungo Jerrys.
Chesler vagyok. Minden szabad őrt küldjetek a mínusz hatodikra.
Behatolókat észleltek.
Azt mondtam, hozza be őket.
Megpróbálják, asszonyom, de Braddock egységét
leállították villámcsapásokkal.
Oh, az Istenit...
Megnézem az időjárásjelentést.
Ez nem villámcsapás, amit nézünk.
És hogy állnak a nevekkel?
Hát, ha fiú lesz, a nejem Elmonzo-nak nevezné.
Talán még aludhatnának rá párat.
Kérdezhetek valamit?
- Mielőtt apa lett, maga izgult? - Borzasztóan. Igen.
Úgy érezte, felkészült? Volt bármi elképzelése arról, hogy álljon a dologhoz?
Hát, gyakorlatilag menet közben alakult ki. Felidéztem, apám miket csinált, és...
Az én apám mindent a nadrágszíjjal oldott meg.
Kiskoromban szigorúnak tartottam apámat. De visszagondolva...
...csak jó emlékeim maradtak. Igen, volt néhány bölcs mondása.
Tényleg? Például?
"Bármennyi pénzed van, időt nem vehetsz rajta."
- Éleslátó. - Igyekezett.
Még meg se született, de már most bármit megtennék érte.
Nagyon örültem, Potts.
Én is... Howard.
Felesleges izgulnia.
Köszönöm. Mindent köszönök. Amit az országért tett.
Jarvis.
Találkoztunk már vele?
Sok emberrel találkozik, uram.
Annyira ismerős...
Fura a szakálla.
- Gyenge vagy. - Én te vagyok.
Véget vethetnél ennek. Legbelül ezt akarod.
Láttad, mi lesz a jövőben?
Thanos megtalálja a Lélekkövet. Érdekel, hogy jut hozzá?
Érdekel, hogy mit tesz veled?
Elég Lesz!
A hideg kiráz tőled.
Viszont ez nem jelenti azt, hogy nem veszem hasznodat.
Hogy nézek ki?
Vormir 2014
Azta.
Más körülmények között... ez varázslatos lenne.
Á, lefogadom, a mosómedvének nem kell hegyet másznia.
- Szigorúan véve nem is mosómedve. - Akármi is, a lényeg, hogy egy görény.
Köszöntelek.
Natasha, Ivan leánya. Clint, Edith fia.
Ki vagy te?
Én vagyok a kalauzotok. A tiétek és mindenkié, aki a Lélekkövet keresi.
Ó, szuper.
Mondd el hol van, és aztán már megyünk is.
Ó, kedvesem.
Bárcsak ilyen egyszerű volna.
Itt hever előttetek az, amit kerestek.
Akárcsak az, amitől féltek.
- Odabent van a kő. - Az egyikőtöké lehet.
A másiknak viszont...
Ha meg akarja szerezni a követ, el kell veszítenie azt, amit szeret.
Egy végérvényes csere.
Lelket lélekért.
Mi a helyzet?
Jézusom... lehet, hogy csak kitalálja ezeket.
Nem.
- Nem hinném. - Nyilván sokan tudják apád nevét?
Én nem. Thanos a kővel ment el innen. És a lánya nélkül. Ez nem lehet véletlen.
Igaz.
Bármi lesz is.
Ha nem szerezzük meg a követ, több milliárd ember marad halott.
Igen.
- És tudjuk, kinek kell megtennie. - Igen, tudjuk.
Valami azt súgja, hogy nem ugyanarra gondolunk, Natasha.
Az elmúlt öt évben egyetlen célom volt, hogy eljussak ide.
Mindent azért tettem, hogy mindenkit visszakapjunk.
- Jaj, ne játszd itt nekem a hőst, Nat. - Azt hiszed, ez minden vágyam?
- Csak próbálom megmenteni az életeket. - Képzeld, nem akarom, hogy megments.
Natasha, tudod hogy miket tettem. Jól tudod, hogy mivé váltam.
Nem a hibáid alapján ítéllek meg.
- Az baj. - Te se tetted.
Az agyamra mész, ugye tudod?
Na jó.
Győztél.
Puszilom Liláékat.
Add át nekik te!
Istenem, ne!
Várj!
Engedj el.
Nem.
Ne csináld ezt.
Semmi baj.
Kérlek...
Nee!
Mindegyik megvan?
Ez most tényleg bejött?
Clint, hol van Nat?
Volt családja?
Igen... mi.
Tessék?
Hu?
- Mit csinálsz? - Feltettem egy kérdést.
Úgy teszel, mintha Nat halott lenne.
Mégis miért? Nálunk vannak a kövek, igaz?
És hogyha nálunk vannak, vissza tudjuk őt hozni?
Ne idegesítsetek már! Mi vagyunk a Bosszúállók!
Nem fog menni.
- Mi? Mi-mi-mi mi van? - Nem lehet visszacsinálni.
Nem lehet.
Ne haragudj már, már nem azért, de jórészt földi lény vagy és
most űrmágiáról van szó. A "nem lehet" végérvényesen hangzik, nem?
Igen, igen, tudom, hogy én ehhez kevés vagyok. De Nat akkor sincs itt.
- Nincs, éppen ezt mondom. - Ez az. Nem lehet... visszacsinálni.
Legalábbis ezt állította az a vörös lebegő fazon.
Menj, és beszélj vele te, oké?
Fogjad a pörölyöd, repülj oda és beszélj vele te!
Helyettem halt meg.
Feláldozta magát azért a rohadt kőért. Életét adta.
Nem!
Soha nem jön vissza.
Ne legyen hiábavaló a halála. Tegyünk róla.
Teszünk.
Hapci!
Jól van, kész a kesztyű. Már csak az a kérdés, hogy ki fog vele csettinteni.
- Majd én. - Micsoda?
Semmi gond.
Állj, állj, lassíts! Thor várj. Jó?
Még nem döntöttük el, hogy ki vegye fel.
Ó, bocs, ölbetett kézzel várunk a megfelelő alkalomra?
Legalább dumáljuk meg.
Figyeljetek, azzal, hogy csak bámuljuk ezt az izét,
nem hozzuk vissza a többieket.
Én vagyok a legerősebb Bosszúálló, úgyhogy ez az én feladatom...
- Általában igazad van. - Ez az én kötelességem.
- Ez nem erről szól. - Ez nem az.
Hé, tesó... Hallgass, hadd csináljam!
Hadd csináljam én. Hadd tegyek valami jót, ami helyes.
Figyelj. A kesztyű energiája képes lenne elpusztítani egy egész kontinenst.
Hidd el, neked ez most sok.
Haver, mit gondolsz, mi áramlik az ereimben jelenleg is?
Viszki?
- Villámok. - Igen.
- Villámok. - A villámokkal nem sokra mész.
Én csinálom.
Láttátok, mit műveltek a kövek Thanossal. Majdnem megölték.
- Egyikőtök sem élné túl. - Honnan tudjuk, hogy te igen?
Nem tudjuk. De főleg gamma sugárzást bocsát ki.
Mintha...
Erre születtem volna.
Csináljuk, mehet?
Rajta.
Ne feledd, mindenkit, aki eltűnt a csettintés után...
visszahozol ide a mi jelenünkbe. Ne változtass semmit az elmúlt öt évben.
Rendben.
Péntek, légy oly szíves és aktiváld a lezárási protokollt.
Igen, főnök.
Mindenki hazajön.
- Vedd le! Vedd le! - Várj, Bruce! Jól vagy?
Szólalj meg, Banner.
Jól vagyok.
AZ ÁTJÁRÓ NYITVA CÉL: 2014
Bruce!
Ne mozgassuk!
- Bejött? - Még nem tudjuk, de semmi baj.
BEJÖVŐ HÍVÁS LAURA
Drágám?
- Clint? - Drágám?
Srácok...
Azt hiszem, sikerült.
Nem kapok levegőt! Megfulladok, megfulladok...
Segítség, segítség, segítség!
Rhodey, Rocket, meneküljetek!
Segíts már! Segíts már!
Gyerünk!
Rhodey!
Mayday, mayday! Hall engem valaki? Az alsó szintet elönti a víz!
Mi? Mi van?
Megfulladunk! Hall engem valaki? Mayday!
Várjatok! Én itt vagyok! Itt vagyok! Hallasz?
Kapitány?
A francba.
- Kislányom. - Igen, apám.
Szóval, ez a jövő. Gratulálok.
Köszönöm, apám. Még csak nem is sejtették.
Mert túl önteltek.
Menj... keresd meg a köveket, és hozd ide őket.
De addig mit csinálsz?
Én itt várok.
Árulj el valamit.
A jövőben...
mi lesz veled és velem?
Megpróbállak megölni. Többször is. De végül... megkedveljük egymást.
Jó testvérek leszünk.
Gyere.
Megállíthatjuk.
Gyerünk, térj magadhoz. Erről van szó.
Ha megint elveszíted, megtartom.
Mi történt?
Ha az idővel kavarsz, bekavar neked. Meglátod.
Mit csinált eddig?
A világon semmit.
Hol vannak a kövek?
Valahol a romok alatt.
- A lényeg, hogy nincsenek nála. - Ez maradjon is így.
- Ugye tudjátok, hogy ez csapda? - Igen, de nem érdekel.
Jó.
A fő, hogy ezzel mind tisztában legyünk.
Ezúttal öljük meg rendesen.
Nem tudtatok a kudarc tudatával élni.
És ez hová vezetett titeket?
Vissza hozzám.
Azt hittem, ma kiirtom az élőlények felét...
a másik fele bőségben élhet.
Bebizonyítottátok..., hogy ez lehetetlen.
Amíg vannak akik emlékeznek arra, ami egyszer volt...
lesznek olyanok, akik nem képesek elfogadni azt ami lehetne.
És ellenállnak.
Ja. Tökre makacsok vagyunk.
Hálás vagyok.
Mert most már... tudom, hogy mit kell tennem.
Fogom, és az utolsó atomig szétmorzsolom az univerzumot.
Aztán... a kövekkel, amiket összegyűjtöttetek, teremtek egy újat.
Ahol virágzik az élet.
Ahol nem tudják, hogy mit veszítettek el. Csak azt, hogy mit kaptak.
Egy hálás univerzumot.
Ami vérrel született.
Nem fogják tudni. Mert nem lesztek életben, hogy elmondjátok.
Nekünk befellegzett!
Kitartás! Jövök már!
Rohadj meg!
Ó, szia. Téged ismerlek.
Apám, megvannak a kövek.
Mi van?
Állj!
Elárulsz minket?
Nem kell ezt tenned.
- Márpedig én ilyen vagyok. - Nem. Nem igaz. Láttad a jövőnket.
Nebula, hallgass rá.
Megváltozhatsz.
Apánk nem hagyná.
Nee!
Jól van Thor, jöhetsz!
Főnök, hahó!
Tudtam én.
Annyi éven át hódítottam...
pusztítottam...
gyilkoltam.
De sose volt személyes ügy.
Viszont most bevallom...
azt amit tenni fogok a ti makacs, bosszantó bolygótokkal...
élvezni fogom.
Méghozzá piszkosul.
Kapitány, hallasz engem?
Kapitány, itt Sam, hallasz?
Baloldalt.
- Mindenki itt van? - Valakit hiányolsz?
Bosszúállók!
Gyülekező!
Halál rájuk!
Nem, nem nem, azt add ide! A tiéd a picike.
Hé!
Azt a rohadt!
Nem fogja elhinni, mi történt. Épp az űrben voltunk, emlékszik?
Én szétporladtam, elájultam, és mire magamhoz tértem, maga már nem volt ott.
De Dr. Strange igen. s azt mondta...
"Öt év telt el, szükségünk van rád."
Rajzolt a levegőbe egy sárga szikrázó kővel...
- és folyamatosan csinálta. - Ő tette? Oh, ne!
- Mit csinálsz? - Oh.
Á, ez király.
Gamora?
Azt hittem, meghaltál.
Ne... érj... hozzám.
Elsőre mellé rúgtál. Aztán másodjára telibe.
- Ez az a pasi? - Tényleg?
Nem volt nagy választék. Ő, vagy egy fa.
Kapitány!
Mit csináljak ezzel az izével?
Vidd el innen a köveket olyan messzire, amennyire csak tudod!
Ne!
Vissza kel vinnünk őket oda, ahol voltak!
Esélytelen, Thanos hazavágta a kvantumkaput.
Várjatok!
Nem az az egyetlen időgépünk.
Nem láttatok egy ronda barna furgont?
De! csak nem éppen a legjobb helyen áll.
Mennyi idő kell, hogy beizzítsd?
- Kb. 10 perc. - Láss hozzá! Visszük a köveket.
Rajta vagyunk.
Doki. Egy a 14 millióhoz, hogy győzünk, igaz?
Ugye, ez az az egy?
Hogyha elmondom mi történik, nem történik meg.
Csak legyen igaza.
- Ez nem néz ki jól. - Az akksi döglött.
- Mi? - Döglött. De mindjárt beindítom.
Hol van Nebula? Nem válaszol.
Uram!
Clint!
Bízd csak rám.
A múltkor mindent elvettél tőlem.
- Azt se tudom, hogy te ki vagy. - Majd megtudod.
Vidd!
Instant gyilkosság bekapcs.
Zárótüzet!
- De uram, a csapataink! - Csináljátok!!
Á, más is látja, amit én?
Eh, megvolt!
Megvolt... mégsincs meg.
- Segítsen valaki! - Hé, kölyök, figyelj!
Nyugi, foglak kölyök.
Csáó! Ó, basszuskulcs!
Mit csinálnak ezek?
- Péntek, mit lőnek? - Valami belépett a felső légkörbe.
Ó, ez az!
Danvers, kéne egy kis segítség.
Hali... én Peter Parker vagyok.
Szia, Peter Parker. Van számomra valamid?
Hát, azt nem tudom, hogy viszed át rajtuk.
- Ne aggódj. - Van segítsége.
Én vagyok... a végzetetek.
Én...
vagyok...
Vasember.
Mr. Stark.
Hahó.
Mr. Stark, hall engem? Peter vagyok.
Hé.
Győztünk, Mr. Stark.
Győztünk, megcsinálta, sikerült...
Sajnálom... Tony...
- Szia. - Szia, Pep...
- Péntek? - Életfunkciók kritikus szinten.
Tony...
Nézz rám.
Biztonságban vagyunk.
Most már megpihenhetsz.
Mindenki hepiendet akar, nem igaz?
De nem mindig jön össze.
Talán majd most.
Remélem, ha ezt egyszer megnézitek... az azért lesz, mert ünnepeltek.
Remélem újra egyesültek a családok.
Remélem, sikerült visszaállítanunk a bolygót a normális állapotába.
Már ha van egyáltalán olyan állapota.
Micsoda világban élünk... univerzumban pontosabban.
Ha 10 éve azt mondják, hogy mások is élnek benne rajtunk kívül,
ráadásul ilyen sokan,
akkor talán nem lettem volna meglepve,
de ki hitte volna,
hogy ilyen gigászi küzdelem zajlik a jó és a rossz erői között.
És akárhogy is, Morgan ebben a világban lesz kénytelen boldogulni.
Szóval gondoltam, felveszem ezt a kis üzenetet,
hátha túl korán érne a halál. Mármint engem.
Persze, a halál mindig rosszkor jön.
Van ez az időutazós móka, amibe holnap belevágunk,
és sokat rágódom azon, hogy talán nem éljük túl.
Kicsit aggaszt.
De egy hősnél ez játszik. És egyszer minden véget ér.
Minek majomkodom itt? Biztosan minden pontosan úgy lesz, ahogy lennie kell.
Háromezer-szeresen szeretlek.
BIZONYÍTJA HOGY TONY STARKNAK HELYÉN VAN A SZÍVE
Bárcsak lenne rá mód... hogy tudassam vele.
Hogy győztünk.
Hogy sikerült.
Tudja ő.
Mindketten tudják.
Hogy vagy tökmag?
- Jól. - Igen?
- Ühüm. - Helyes. Éhes vagy?
- Ühüm. - Mit kérnél?
Sajtburgert.
- Apukád is nagyon szerette. - Tudom.
Annyi sajtburgert kapsz, amennyit csak akarsz.
Köszi.
Mondd csak, mikorra várhatunk vissza?
Ö..., jó hogy szóbakerült.
Thor, a népednek király kell.
Már van vezetőjük.
Nagyon vicces.
Komolyan mondtad?
Ideje, hogy az legyek, akinek születtem. És ne az, akinek lennem kéne.
Te viszont... egy jó vezető vagy.
- Rengeteg mindenen változtatnék ám. - Merem remélni.
Felség.
- Te mihez kezdesz? - Még nem tudom.
1000 éve most először érzem azt, hogy nincs kijelölt utam. De valaki elvihetne.
Ha nem szaladsz, itt maradsz, lobonc.
KERESÉS
Á, itt volnánk. Fa srác! Hellóka!
Nahát! Újra együtt Asgard, és az ő ászgárdája!
Na, hova megyünk?
Hé.
Csak hogy tudd, ez még mindig az én űrhajóm. Én parancsolok.
Tudom, tudom, nem is kérdés. Hogyne.
Ezt mondod, aztán birizgálod a térképet.
Mintha nem tudatosult volna benned, hogy én parancsolok.
Zűrlord ne engem okolj a saját bizonytalanságodért.
Zűrlord?
Igen? Én csak próbállak segíteni,
és támogatni téged.
Zűrlord.
Azt mondtam.
- Küzdjetek meg a vezetői tisztségért. - Jól hangzik.
- Hát, arra semmi szükség. - Tényleg, nincs.
Van pár sugárvetőm, ha nem ragaszkodtok a késhez.
Ó, de légyszi, hadd legyen kés?
Igen. Kés.
Én vagyok Groot.
- Nem kaszaboljuk össze egymást. - Arra semmi szükség.
Hiszen mindneki tudja, ki parancsol.
Én.
Ugye?
Igen! Te, naná, hogyne, hogyne.
Ne feledd...
Pont oda kell visszajuttatnod a köveket, ahonnan elhoztuk őket,
különben alternatív idősíkok jönnek létre.
Ne aggódj, Bruce. Elvarrom a szálakat.
Én megpróbáltam.
Amikor nálam volt a kesztyű, és a kövek, megpróbáltam visszahozni Natet.
- Nagyon hiányzik. - Nekem is.
Ha szeretnéd, veled mehetek.
Rendes tőled, Sam. De ez az én melóm.
Ne csinálj hülyeséget, amíg távol vagyok.
Hogy is tudnék? Azt csak te tudsz, Steve.
- Hiányozni fogsz. - Nem lesz semmi baj.
Kb. mikor jön vissza?
Neki nagyon hosszú idő lesz. Nekünk 5 másodperc.
Felkészültél? Jó, itt találkozunk, oké?
Rendben.
Zsugorodás indul. Három... kettő... egy.
És visszatérés. Öt... négy... három... kettő... egy.
Hol van már?
Nem tudom, lekéste az időablakot, itt kéne lennie.
- Hozd vissza! - Próbálom.
- Hozd már vissza! - Mondom, próbálom!
Sam.
Menj csak.
Kapitány?
Szia, Sam.
Mi történt? Valami gond volt, vagy valami jól alakult?
Miután visszavittem a köveket, gondoltam, talán jó lenne...
Ha élném az életet, ahogy Tony mindig mondogatta.
És milyen volt?
Varázslatos.
Örülök neki, őszintén.
Köszönöm.
Egyedül az akaszt ki, hogy olyan világban kell élnem, ahol
Amerika Kapitány már nincs.
Ó, hát...
Erről jut eszembe.
Vedd a kezedbe.
Milyen érzés?
Olyan, mintha másé lenne.
Már nem az.
Köszönöm.
Méltó leszek rá.
Ezért lett a tiéd.
Mesélsz egy kicsit Peggyről?
Nem.
Azt hiszem, inkább nem.